38 research outputs found
Android Memory Capture and Applications for Security and Privacy
The Android operating system is quickly becoming the most popular platform for mobiledevices. As Androidâs use increases, so does the need for both forensic and privacy toolsdesigned for the platform. This thesis presents the first methodology and toolset for acquiringfull physical memory images from Android devices, a proposed methodology for forensicallysecuring both volatile and non-volatile storage, and details of a vulnerability discovered by theauthor that allows the bypass of the Android security model and enables applications to acquirearbitrary permissions
Conceptual evidence collection and analysis methodology for Android devices
Android devices continue to grow in popularity and capability meaning the
need for a forensically sound evidence collection methodology for these devices
also increases. This chapter proposes a methodology for evidence collection and
analysis for Android devices that is, as far as practical, device agnostic.
Android devices may contain a significant amount of evidential data that could
be essential to a forensic practitioner in their investigations. However, the
retrieval of this data requires that the practitioner understand and utilize
techniques to analyze information collected from the device. The major
contribution of this research is an in-depth evidence collection and analysis
methodology for forensic practitioners.Comment: in Cloud Security Ecosystem (Syngress, an Imprint of Elsevier), 201
Cardiopoietic cell therapy for advanced ischemic heart failure: results at 39 weeks of the prospective, randomized, double blind, sham-controlled CHART-1 clinical trial
Cardiopoietic cells, produced through cardiogenic conditioning of patients' mesenchymal stem cells, have shown preliminary efficacy. The Congestive Heart Failure Cardiopoietic Regenerative Therapy (CHART-1) trial aimed to validate cardiopoiesis-based biotherapy in a larger heart failure cohort
Ihon ja limakalvojen hoito gynekologista syöpÀÀ sairastavilla sÀdehoidon potilailla : potilasohje
SÀdehoidosta aiheutuvien iholla ja limakalvoilla ilmenevien haittavaikutusten minimointi ja potilaan itsehoidon tukeminen ovat olennainen osa sÀdehoitotyötÀ. EdistÀmÀllÀ potilaiden ohjeistamista koskien mahdollisia haittavaikutuksia voidaan parantaa potilaan elÀmÀnlaatua ja hoitomyönteisyyttÀ. OpinnÀytetyön yhteistyökumppanina toimi Pirkanmaan sairaanhoitopiiri (PSHP) ja opinnÀytetyön aihe syntyi Tampereen yliopistollisen sairaalan (TAYS) tarpeesta tuottaa potilasohje tukemaan ohjausta sÀdehoitojakson aikana ja sen jÀlkeen. OpinnÀytetyö toteutettiin toiminnallisena opinnÀytetyönÀ. Tuotokseen painottuvan opinnÀytetyön tarkoituksena oli tuottaa sÀdehoitoyksikköön gynekologista syöpÀÀ sairastaville potilaille kohdennettu potilasohje. Tavoitteena on potilasohjeen avulla tarjota kyseiselle potilasryhmÀlle tutkittuun tietoon perustuvia ohjeita sÀdehoidon aiheuttamien haittavaikutusten hoitoon.
Potilasohjeen laatimisessa korostuivat tutkitun tiedon vÀlittÀminen potilaalle sekÀ potilaan itsehoidon tukeminen. Jotta sÀdehoidon aiheuttamia haittavaikutuksia voidaan hoitaa tehokkaasti ja tuloksellisesti, tulee gynekologista syöpÀÀ sairastaville potilaille pystyÀ tarjoamaan tarkoituksenmukaisia hoito-ohjeita. HyödyntÀmÀllÀ kyseisiÀ ohjeita potilaan ohjauksessa voidaan lievittÀÀ hÀnen kokemiaan oireita iholla ja limakalvoilla sÀdehoitojakson aikana ja sen jÀlkeen. SelvittÀmÀllÀ tutkimusten avulla tuotettuja keinoja hoidon suhteen voidaan luoda luotettavia ohjeita potilaiden hyödynnettÀvÀksi. RiittÀvÀ tiedonsaanti myös edistÀÀ potilaan osallistamista omaan hoitoonsa.
Tuotoksena syntynyt potilasohje on kirjallisessa muodossa oleva potilaalle annettava ohje, joka tukee suullista ohjausta sekÀ toimii potilaan muistin tukena myös sÀdehoitoyksikön ulkopuolella. OpinnÀytetyön viitekehyksessÀ kÀytiin lÀpi gynekologiset syövÀt ja sÀdehoidon perusteet. LisÀksi kartoitettiin tekijÀt, jotka vaikuttavat sÀdehoidon haittavaikutusten ilmaantumiseen sekÀ selvitettiin tutkimusten ja tieteellisien artikkelien perusteella millaisia keinoja nÀiden haittavaikutusten hoitoon on. MerkittÀviksi potilaan itsehoidon keinoiksi nousivat ihon ja limakalvojen hygieniasta huolehtiminen, kosteuttaminen sekÀ suojaaminen erilaisilta ÀrsytystekijöiltÀ. Potilasohjeen toimivuuden testaaminen kÀytÀnnön työssÀ osoittaa siitÀ saatavan lopullisen hyödyn ja ohjetta voivat tulevaisuudessa mahdollisesti hyödyntÀÀ muutkin lantion alueen sÀdehoitoa saavat potilaat. OpinnÀytetyö koostuu raportista ja liitteenÀ olevasta tuotoksesta.Radiotherapy causes adverse effects on skin and mucous membranes. The prevention and management of these effects are an essential part of practice and planning in radiotherapy. By providing information about the care of these possible adverse effects, healthcare providers can promote a patientŽs quality of life and compliance. This study was conducted in cooperation with Pirkanmaa Hospital District and the subject had originated from need of compiling care instruction for patients treated with radiotherapy in Tampere University Hospital. This study had a functional approach. The purpose was to create care instruction for patients treated for gynaecological cancer in Radiotherapy Department. The aim was to provide patients with care instructions on expected radiotherapy-related adverse effects on skin and mucous membranes.
Evidence based medicine and supporting patient`s self-care were in important role in the process of compiling this guide. To be able to effectively manage the adverse effects caused by radiotherapy, there should be appropriate care instructions to offer for the patients with gynaecological cancer. On the basis of research results obtained, reliable instructions can be made for the benefit of the patients. Utilising these instructions supports the guidance on how to relieve adverse effects caused by radiotherapy. Additionally, it promotes the patientsâ interest towards self-care.
Care instructions given in written form supports the oral guidance and a patientÂŽs memory outside the Radiotherapy Department. Gynaecological cancers and the basics of radiotherapy are introduced in this study. In addition, factors affecting the incidence of radiotherapy adverse effects were examined, as well as the various methods these adverse effects were treated
I nationens litterÀra minne : Synen pÄ Sven Lidmans romaner Stensborg och Huset med de gamla fröknarna i presskritiken och litteraturhistorien
Abstract Sven Lidman vĂ€xte upp i blygsamma förhĂ„llanden, men blev med tiden en offentlig person, en âkĂ€ndisâ i sin samtid. Han var en av det begynnande 1900-talets mest uppmĂ€rksammade författare, vars diktsamlingar och romaner vĂ€ckte sensation hos samtidskritiken. Flera recensenter nĂ€mner Lidman som ett av den unga litteraturens stjĂ€rnskott. Av senare verksamma essĂ€ister och litteraturhistoriker betraktas hans författarskap som ett av de mest betydande under 1900-talets första decennier vid sidan av namn som Bo Bergman, Hjalmar Bergman, Elin WĂ€gner, Anders Ăsterling och andra. Stensborg och i synnerhet Huset med de gamla fröknarna lovordades av samtidskritiken och har fortsatt att komma ut i nya utgĂ„vor. Ănnu nĂ€ra etthundra Ă„r efter utgivningen lever de kvar i auktoritativa litteraturhistoriska översiktsverk. Författaren sĂ„ vĂ€l som hans Huset med de gamla fröknarna â vid en vĂ€lvillig bedömning ocksĂ„ Stensborg â kvalificerar sig som svensksprĂ„kiga litterĂ€ra klassiker. Detta till trots Ă€r jag för egen del mer benĂ€gen att placera Lidman och hans romaner i ett andra, lĂ€gre klassikerskikt, d.v.s. vad som i engelsksprĂ„kiga sammanhang brukar kallas âminor classicsâ. Med Ă„ren har sĂ„vĂ€l Lidmans romaner, som hans lyrik och memoarer flyttats allt lĂ€ngre ut i det svenska litterĂ€ra minnets periferi. Hur kommer det sig dĂ„ att Lidman, nĂ€st efter Hjalmar Bergman, Ă€ndĂ„ fĂ„tt mest textutrymme av tiotalisterna i översiktsverken? â Jag menar att svaret kan sökas i frĂ€mst tre omstĂ€ndigheter. Den första Ă€r den identifikation och ömsesidiga âdraghjĂ€lpâ medlemmarna i den grupp namnkunniga svenska författare, som fĂ„tt beteckningen tiotalister, ger varandra. Lidman och hans romaner har, lĂ„nat glans frĂ„n övriga tiotalister, men sannolikt ocksĂ„ verksamt bidragit till att dessa och deras verk Ă€nnu inte fallit i glömska. Den andra omstĂ€ndigheten Ă€r att Lidmans romanteknik och estetik fungerar ovanligt vĂ€l i det som Espmark kallar âdecennietĂ€nkandetâ kring författarskap. PĂ„ 1910-talet, som helhet prĂ€glat av borgerlig realism, utkom Lidman med en rad realistiska romaner, som i flertalet fall utspelar sig i högborgerliga miljöer, bland officerare och finansmĂ€n, dĂ€r Lidman sjĂ€lv vunnit burskap. Slutligen har Lidmans person och levnadsöde, âlivsdramat Lidmanâ, bidragit till att upprĂ€tthĂ„lla intresset för hans litterĂ€ra verk. Med en nutida term kan hĂ€vdas att han med sitt liv och sin litterĂ€ra produktion â avsiktligt och oavsiktligt â bidragit till att âvarumĂ€rketâ Sven Lidman och dĂ€rmed ocksĂ„ hans romaner Ă€nnu lever kvar i nationens litterĂ€ra minne.
I nationens litterÀra minne : Synen pÄ Sven Lidmans romaner Stensborg och Huset med de gamla fröknarna i presskritiken och litteraturhistorien
Abstract Sven Lidman vĂ€xte upp i blygsamma förhĂ„llanden, men blev med tiden en offentlig person, en âkĂ€ndisâ i sin samtid. Han var en av det begynnande 1900-talets mest uppmĂ€rksammade författare, vars diktsamlingar och romaner vĂ€ckte sensation hos samtidskritiken. Flera recensenter nĂ€mner Lidman som ett av den unga litteraturens stjĂ€rnskott. Av senare verksamma essĂ€ister och litteraturhistoriker betraktas hans författarskap som ett av de mest betydande under 1900-talets första decennier vid sidan av namn som Bo Bergman, Hjalmar Bergman, Elin WĂ€gner, Anders Ăsterling och andra. Stensborg och i synnerhet Huset med de gamla fröknarna lovordades av samtidskritiken och har fortsatt att komma ut i nya utgĂ„vor. Ănnu nĂ€ra etthundra Ă„r efter utgivningen lever de kvar i auktoritativa litteraturhistoriska översiktsverk. Författaren sĂ„ vĂ€l som hans Huset med de gamla fröknarna â vid en vĂ€lvillig bedömning ocksĂ„ Stensborg â kvalificerar sig som svensksprĂ„kiga litterĂ€ra klassiker. Detta till trots Ă€r jag för egen del mer benĂ€gen att placera Lidman och hans romaner i ett andra, lĂ€gre klassikerskikt, d.v.s. vad som i engelsksprĂ„kiga sammanhang brukar kallas âminor classicsâ. Med Ă„ren har sĂ„vĂ€l Lidmans romaner, som hans lyrik och memoarer flyttats allt lĂ€ngre ut i det svenska litterĂ€ra minnets periferi. Hur kommer det sig dĂ„ att Lidman, nĂ€st efter Hjalmar Bergman, Ă€ndĂ„ fĂ„tt mest textutrymme av tiotalisterna i översiktsverken? â Jag menar att svaret kan sökas i frĂ€mst tre omstĂ€ndigheter. Den första Ă€r den identifikation och ömsesidiga âdraghjĂ€lpâ medlemmarna i den grupp namnkunniga svenska författare, som fĂ„tt beteckningen tiotalister, ger varandra. Lidman och hans romaner har, lĂ„nat glans frĂ„n övriga tiotalister, men sannolikt ocksĂ„ verksamt bidragit till att dessa och deras verk Ă€nnu inte fallit i glömska. Den andra omstĂ€ndigheten Ă€r att Lidmans romanteknik och estetik fungerar ovanligt vĂ€l i det som Espmark kallar âdecennietĂ€nkandetâ kring författarskap. PĂ„ 1910-talet, som helhet prĂ€glat av borgerlig realism, utkom Lidman med en rad realistiska romaner, som i flertalet fall utspelar sig i högborgerliga miljöer, bland officerare och finansmĂ€n, dĂ€r Lidman sjĂ€lv vunnit burskap. Slutligen har Lidmans person och levnadsöde, âlivsdramat Lidmanâ, bidragit till att upprĂ€tthĂ„lla intresset för hans litterĂ€ra verk. Med en nutida term kan hĂ€vdas att han med sitt liv och sin litterĂ€ra produktion â avsiktligt och oavsiktligt â bidragit till att âvarumĂ€rketâ Sven Lidman och dĂ€rmed ocksĂ„ hans romaner Ă€nnu lever kvar i nationens litterĂ€ra minne.
Upplands diftonger : Variation och geografisk utbredning
Denna undersökning handlar om Upplands diftonger. Syftet med uppsatsen Àr att kartlÀgga deras geografiska utbredning i landskapet, samt att finna svar pÄ hur de fonetiska processer som lett fram till diftongerna och deras variation kan förklaras. En dialektgeografisk metod har tillÀmpats, för att dela in landskapet i olika dialektomrÄden. Metoden anvÀnds Àven för att förklara diftongernas uppkomst och variation. Materialet för studien utgÄr i huvudsak frÄn dialektordsamlingarna vid Institutet för sprÄk och folkminnen, dÀr man kan finna detaljerad information om uttalet i Upplands socknar. Resultatet Àr att diftongerna har sitt starkaste fÀste i norra Uppland, dÀr samtliga diftonger pÄtrÀffas. De diftonger som har den största utbredningen pÄtrÀffas i sÄvÀl norra Uppland som södra Roslagen. Vidare kan det konstateras att det inte alltid gÄr att finna en enhetlig förklaring till diftongernas uppkomst; det rör sig snarare om en tendens till diftongering i framför allt landskapets norra delar.  Nyckelord: dialektologi, upplÀndska, diftonger