20 research outputs found
p63 regulates Satb1 to control tissue-specific chromatin remodeling during development of the epidermis
Genome organizer Satb1 is regulated by p63 and contributes to epidermal morphogenesis by remodeling chromatin structure and gene expression at the epidermal differentiation complex locus
Visualization of lipid-receptor interactions on single cells by time-resolved imaging fluorescence microscopy
PĂĄvirker intensiv trening sittebalansen hos personer med en ryggmargsskade?
For personer med ryggmargskade er trening en viktig del av livet, fordi det har positiv innvirkning på funksjon. Sittebalanse er en viktig forutsetning for selvstendighet hos personer med RMS, men det er lite forskning på hvorvidt og hvordan trening påvirker sittebalansen. Hensikten med denne studien var å undersøke om en intensiv treningsmetode kan påvirke sittebalansen hos personer med RMS. To personer, med henholdsvis en komplett skade, nivå TH6 og en inkomplett skade, nivå C6, deltok i studien. Det ble benyttet Single-Subject Experimental Design, med A-B-B faser. A var en fase uten behandling (baseline), og B var intervensjonsfaser. Modified Functional Reach Test (mFRT), Trunk Impairment Scale (TIS), Developmental Activity Scale (DAS) og Patient`s Global Impression of Change (PGIC) skala ble benyttet for å evaluere ulike aspekter av deltakernes sittebalanse og trunkusstabilitet. Testene ble utført under baseline, og begge intervensjonene. Deltakerne fikk 4 timer daglig behandling, 5 dager i uken, i 2 påfølgende uker, etterfulgt av 2 uker uten behandling. Deretter fulgte 2 uker til med intensiv trening. Fokus var på vektbærende og funksjonelle øvelser samt stabilitet i ulike utgangsstillinger, gangtrening og styrketrening av over- og underekstremitet. Resultatene fra studien viste ingen klar endring av sittebalansen hos personer med RMS etter intensiv trening. Intervensjonen kan ha hatt positiv påvirkning av dynamisk balanse hos begge deltakerne, men denne forbedringen var bare til en side for hver deltaker i mFRT. For å evaluere effekt av denne typen behandling for personer med RMS, er det nødvendig med større, randomiserte kontrollerte og longitudinelle studier
PĂĄvirker intensiv trening sittebalansen hos personer med en ryggmargsskade?
For personer med ryggmargskade er trening en viktig del av livet, fordi det har positiv innvirkning på funksjon. Sittebalanse er en viktig forutsetning for selvstendighet hos personer med RMS, men det er lite forskning på hvorvidt og hvordan trening påvirker sittebalansen. Hensikten med denne studien var å undersøke om en intensiv treningsmetode kan påvirke sittebalansen hos personer med RMS. To personer, med henholdsvis en komplett skade, nivå TH6 og en inkomplett skade, nivå C6, deltok i studien. Det ble benyttet Single-Subject Experimental Design, med A-B-B faser. A var en fase uten behandling (baseline), og B var intervensjonsfaser. Modified Functional Reach Test (mFRT), Trunk Impairment Scale (TIS), Developmental Activity Scale (DAS) og Patient`s Global Impression of Change (PGIC) skala ble benyttet for å evaluere ulike aspekter av deltakernes sittebalanse og trunkusstabilitet. Testene ble utført under baseline, og begge intervensjonene. Deltakerne fikk 4 timer daglig behandling, 5 dager i uken, i 2 påfølgende uker, etterfulgt av 2 uker uten behandling. Deretter fulgte 2 uker til med intensiv trening. Fokus var på vektbærende og funksjonelle øvelser samt stabilitet i ulike utgangsstillinger, gangtrening og styrketrening av over- og underekstremitet. Resultatene fra studien viste ingen klar endring av sittebalansen hos personer med RMS etter intensiv trening. Intervensjonen kan ha hatt positiv påvirkning av dynamisk balanse hos begge deltakerne, men denne forbedringen var bare til en side for hver deltaker i mFRT. For å evaluere effekt av denne typen behandling for personer med RMS, er det nødvendig med større, randomiserte kontrollerte og longitudinelle studier
The localization of chromosome domains in human interphase nuclei. Three-dimensional distance determinations of fluorescence in situ hybridization signals from confocal laser scanning microscopy
The three-dimensional positions of two centromeric DNA probes specific for chromosomes 7 and 15 were determined using optical sectioning by multi-wavelength confocal laser scanning microscopy of human interphase fibroblasts. In addition to the fluorescence in situ hybridization (FISH) signals, the immunofluorescence of nuclear lamin was used to delineate the nuclear boundary. The coordinates of the in situ probes and the centre of the nucleus were determined for 38 nuclei from which the vectors and distances between homologous and heterologous centromeres and from each centromere to the nuclear centre were computed. The distributions of the calculated distances were analysed statistically and compared with those predicted for a random distribution. It was found that both chromosome loci are non-randomly distributed in the nucleus and that centromere 15, compared with centromere 7, is significantly closer to the centre of the nucleus. We established that quantitative three-dimensional (3-D) measurements of multiple targets are feasible although the experimentally and computationally intensive methods limit the attainable dataset to a relatively small number of nuclei. Therefore, the results were compared with those acquired for a larger number of similar cells in a simpler two-dimensional (2-D) analysis carried out in a companion study
Kuppler et al. Native and exotic species exploited space size and overlap (Morphology)
Size and overlap for each exploited space of native and exotic flower visitor species. Exploited space size and overlap were calculated including floral morphology using dynamic range boxes (Junker et al., 2016, MEE)
Kuppler et al. Native and exotic species exploited space size and overlap (weather)
Size and overlap for each exploited space of native and exotic flower visitor species. Exploited space size and overlap were calculated including weather conditions using dynamic range boxes (Junker et al., 2016, MEE)
Kuppler et al. exploited space overlap of native and exotic flower visitors (single dimensions)
Overlap for each exploited space dimension of native and exotic flower visitor species. Dimension-wise exploited space size were calculated for floral morphology, weather conditions and floral scent compounds using dynamic range boxes (Junker et al., 2016, MEE)