243 research outputs found
Reservoir computing for learning the underlying dynamics of sequential data points
Treballs finals del Mà ster de Fonaments de Ciència de Dades, Facultat de matemà tiques, Universitat de Barcelona, Any: 2020, Tutor: Oriol Pujol Vila[en] Reservoir computing (RC) is a learning technique used to infer the underlying dynamics given a set of sequential data points. For instance, it may learn the dynamics of an input sequence in order to produce a related output sequence or it may learn the dynamics of a certain data in order to be capable of predicting the following time steps. The neural network employed is composed by a single hidden layer along with an input and output layers. As we will see, reservoir computing is a recurrent neural network approach but with the main difference that it deterministically sets all the connections within the different components of the network with the exception of the output connections, since these will be the connections to be learnt.
This is possible because of the so called echo states, which is the key concept behind the reservoir computing approach. Therefore, reservoir computing needs to learn a much lower number of parameters, which makes it computationally cheaper than other RNN approaches. However, this is not the only difference. As will be exposed later on, the learning procedure consists on performing a linear regression, which is less costly than the usual backpropagation.
The reservoir computing technique has recently gained a lot of popularity thanks to the work of chaos theorist Edward Ott and four collaborators at the University of Maryland in the area of chaotic dynamical systems Pathak et al., 2018b and Pathak et al., 2017). In that work, they were able to predict the dynamics of some chaotic
systems up to 8 Lyapunov times, which is an impressive distant horizon
Perspectivas de alumnos no inmigrantes sobre el aprendizaje en un aula de matemáticas multiétnica
Este texto se presentó como comunicación al II Congreso Internacional de EtnografÃa y Educación: Migraciones y CiudadanÃas. Universidad Autónoma de Barcelona, Barcelona, 5-8 Septiembre 2008.Este trabajo se sitúa en el grupo de estudios en educación matemática que adoptan una perspectiva sociocultural crÃtica ante los hechos del aula. El posicionamiento sociocultural en educación matemática asume la existencia de una fuerte conexión entre la práctica matemática y el contexto en el cual ésta se desarrolla, siendo el discurso un aspecto determinante del contexto. Desde este posicionamiento, la práctica educativa tiene carácter discursivo, al igual que la experiencia que de esta práctica tienen los distintos grupos de alumnos. Por una parte, las oportunidades de aprendizaje matemático vienen condicionadas por los contenidos del discurso del aula. Y por otra, estos contenidos condicionan posibilidades y limitaciones de la práctica educativa y de los procesos de aprendizaje a partir de ella. Sin embargo, aunque las conexiones entre discurso, práctica educativa y aprendizaje han sido señaladas por planteamientos teóricos muy variados, se trata de un tema cuyos mecanismos no han sido suficientemente descritos en el ámbito de la educación matemática (Forman y Ansell, 2002). En las pocas ocasiones en que se ha tratado este tema, la atención metodológica se ha basado en observaciones puntuales de aula sin recurrirse a métodos longitudinales diseñados a partir de técnicas etnográficas. En el presente estudio, consideramos la pluralidad de significados, valoraciones, legitimidades e identidades coexistentes en el aula de matemáticas y, simultáneamente, la percepción que los participantes tienen de esta pluralidad. El alumno de matemáticas es alguien cuyos significados y representaciones influyen en su aprendizaje, al igual que influyen las expectativas sobre las formas de participación de sus interlocutores. De acuerdo con estos supuestos, nos preguntamos qué relaciones establecen los alumnos no inmigrantes entre sus oportunidades de aprendizaje matemático y la presencia de alumnos inmigrantes en el aula. Concretamos esta cuestión en el caso de un aula de secundaria multiétnica de Barcelona. La formulación de la cuestión es el resultado de un primer perÃodo de observaciones de aula. Inicialmente, el estudio tenÃa como propósito explorar la situación de un grupo de alumnos inmigrantes en un aula de matemáticas. No obstante, después de un par de semanas de observación y tras los primeros datos, estimamos más conveniente explorar la situación de este grupo desde la perspectiva de los alumnos locales y, en particular, la situación de aprendizaje matemático de estos últimos alumnos. En estudios previos (e.g., Planas, 2004) hemos explorado la percepción de los alumnos inmigrantes sobre sus oportunidades de aprendizaje matemático en el sistema escolar local
Doctoral Support Networks : characteristics and associations with research conditions and identity development
Doctoral candidates rely on diverse individuals to cope with the challenges of their doctoral trajectory. In this article we define Doctoral Support Networks (DSNs) as the group of individuals with whom the doctoral candidate intentionally collaborates in order to deal with the problems and difficulties of the doctorate. We aim to explore the characteristics of this type of networks and their relationships with doctoral program conditions and researcher identity development. Results from a cluster analysis identified two groups of doctoral candidates based on the characteristics of their network: those with Distributed and Active DSNs (56.8%) and those with Reduced and Passive DSNs (43.2%). The first group reported more frequent interactions with a wider range of individuals from both academic and extra-academic contexts, higher levels of emotional support and direct advice to cope with doctoral challenges and difficulties, and a higher level of identification with the researcher position.Los estudiantes de doctorado colaboran con múltiples personas para afrontar los retos de la trayectoria. En este artÃculo definimos las Redes de Apoyo Doctoral (RAD) como el grupo de individuos que colabora con el doctorando para superar los problemas y dificultades del doctorado. Nuestro objetivo es explorar las caracterÃsticas de este tipo de redes y sus relaciones con las condiciones del programa de doctorado y el desarrollo de la identidad como investigador. Los resultados de nuestro estudio identifican dos tipos de RAD ("distribuidas y activas" versus "reducidas y pasivas") que manifiestan relaciones significativas con las demás variables de análisis
Effect of a science communication event on students’ attitudes towards science and technology
Peer ReviewedPostprint (author's final draft
Nous substrats per a la reacció de Pauson-Khand. Aplicació a la sÃntesi de productes biològicament actius
Els compostos ciclopentà nics són elements estructurals importants en diferents productes naturals, farmacèutics i de quÃmica fina. La reacció de Pauson-Khand (PKR) ha demostrat que és un mètode molt eficaç per sintetitzar aquests tipus de
compostos. La nostra aproximació sintètica a productes biològicament actius amb un anell de ciclopentenona a la seva estructura parteix de l'exploració de nous substrats per a la PKR: els alquins propargÃlics amb grups sortints potencials. La metodologia desenvolupada en el nostre grup ha permès l'accés a l'èster metÃlic del 13-epi-12-oxo PDA, l'epÃmer termodinà micament més estable del 12-oxo PDA, un bioprecursor de l'à cid jasmònic en plantes.Cyclopentanic compounds are a very important structural element in a wide range of natural products, drugs and fine chemicals. The Pauson-Khand reaction (PKR) has shown itself to be a very efficient method of accessing this kind of compounds. Our synthetic approach to biologically-active products containing a cyclopentenone ring in their structure stems from the exploration of new PKR substrates: propargylic alkynes with potential leaving groups. The methodology developed by our
research group has provided the access to 13-epi-12-oxo PDA methyl ester, the thermodynamically more stable epimer of 12-oxo PDA, a bioprecursor of jasmonic acid in plants
Prácticas cartográficas para una geografÃa feminista : los mapas como herramientas crÃticas
Los cambios tecnológicos y conceptuales experimentados por la cartografÃa y los sistemas de información geográfica (SIG) en las últimas décadas han redefinido el papel y las posibilidades de los mapas como herramientas de investigación. En este artÃculo analizamos las contribuciones producidas en el contexto de las geografÃas feministas para recalibrar el papel y el potencial de las representaciones cartográficas actuales. Por un lado, sus propuestas han logrado afirmar la necesidad de adoptar una posición reflexiva hacia los mapas, tanto en el momento de su producción como en su uso y efectos. Por otro lado, la apropiación de estas tecnologÃas cartográficas desde posiciones feministas ha logrado transformar las prácticas cartográficas de manera aplicada y estratégica. Al convertirlas en tecnologÃas compatibles con sus principios, contienen un enorme potencial para toda persona o colectivo que utilice los mapas y los SIG como herramientas crÃticas y emancipadoras.Els canvis tecnològics i conceptuals experimentats per la cartografia i els sistemes d'informació geogrà fica (SIG) en les darreres dècades han redefinit el paper i les possibilitats dels mapes com a eines de recerca. En aquest article analitzem les contribucions produïdes en el context de les geografies feministes per revisar el paper i el potencial de les representacions cartogrà fiques actuals. D'una banda, les seves propostes han aconseguit afirmar la necessitat d'adoptar una posició reflexiva cap als mapes, tant en el moment de la seva producció com en el seu ús i efectes. D'altra banda, l'apropiació d'aquestes tecnologies cartogrà fiques des de posicions feministes ha aconseguit transformar les prà ctiques cartogrà fiques d'una manera aplicada i estratègica. En convertir-les en tecnologies compatibles amb els seus principis, contenen un enorme potencial per a tota persona o col·lectiu que utilitzi els mapes i els SIG com a eines crÃtiques i emancipadores.The technological and conceptual changes experienced by cartography and geographic information systems (GIS) in recent decades have redefined the role and potential of maps as research tools. However, it is in some areas of feminist geography where some of the most profound and influential reflections and contributions to recalibrate the role and potential of cartographic representations have occurred. On the one hand, their proposals have managed to affirm the need to adopt a reflective position towards their use. On the other hand, the commitment and appropriation of these cartographic technologies from feminist positions have managed to transform these tools and convert them into research technologies compatible with feminist principles and also with an important critical potential for any person or groups that use maps and GIS.Les changements technologiques et conceptuels dont la cartographie et les systèmes d'information géographique (SIG) ont fait l'objet au cours des dernières décennies ont redéfini le rôle et les possibilités des cartes en tant qu'outils de recherche. Cependant, c'est dans certains domaines de la géographie féministe que des réflexions et des contributions parmi les plus profondes et les plus influentes ont été produites pour recalibrer le rôle et le potentiel des représentations cartographiques. D'une part, leurs propositions ont réussi à affirmer la nécessité d'adopter une position réflexive vis-à -vis de leur utilisation. Par ailleurs, l'engagement et l'appropriation de ces technologies cartographiques par des positions féministes ont permis de transformer ces outils et de les convertir en technologies de recherche compatibles avec leurs principes ainsi qu'avec un potentiel critique énorme pour toute personne ou tout groupe utilisant des cartes et des SIG
Los mapas y la transición digital: una oportunidad para la geografÃa urbana crÃtica
Critical urban geography is particularly well placed to take advantage of the opportunities offered by the cartographic digital transition. In order to achieve this goal, however, it is necessary to develop renewed and creative cartographic practices. In this article we highlight some contributions, made from the so-called critical cartography, useful to understand the limitations imposed by the map as a research tool. We also identify some cartographic examples that show the advantages of representing urban social space from different spatial conceptions. A more reflexive and imaginative cartographic approach can also be useful for those people and groups that are beginning to without much previous cartographic experience or formal knowledge about the effect maps have on the reality they try to represent.La geografÃa urbana crÃtica se encuentra en una posición privilegiada para aprovechar las oportunidades que ofrece la transición digital cartográfica. Para conseguir este objetivo es necesario, sin embargo, desarrollar unas prácticas cartográficas renovadas y creativas. En este artÃculo destacamos algunas aportaciones, realizadas desde la denominada cartografÃa crÃtica, útiles para entender las limitaciones que impone el mapa como herramienta de investigación. También identificamos algunos ejemplos cartográficos que muestran las ventajas de representar el espacio social urbano desde concepciones espaciales diversas. Una aproximación cartográfica más reflexiva e imaginativa puede ser útil también para aquellas personas y colectivos que empiezan a realizar mapas sin mucha experiencia cartográfica previa ni conocimientos formales sobre los efectos que tienen los mapas sobre la realidad que tratan de representar
L' Impacte de la mort en estudiants d'infermeria durant el seu primer perÃode de prà ctiques
Curs 2010-2011La mort i el procés de morir són fets quotidians en les persones grans i,
conseqüentment, en els centres sociosanitaris, on bona part de les persones
usuà ries són d’edat avançada. Tot i que es tracta d’un fenomen natural que
s’inclou dins del cicle vital de les persones, en la nostra societat la mort encara
provoca rebuig, por, ansietat, tristesa i inquietud. En aquest marc, les estudiants1
d’infermeria són un col·lectiu que poden patir especialment l’impacte de la mort.
Primer, perquè com a membres de la societat tenen interioritzat el codi social
preestablert envers aquest tema i, segon, perquè durant la seva formació estan
en contacte amb persones que estan al final de la vida i poden presenciar
vivències de mort.
En el primer perÃode de prà ctiques dels estudis d’infermeria, les estudiants han
de fer front a diverses situacions del dia a dia fins aleshores desconegudes. Els
conflictes interpersonals amb l'equip de treball i la inseguretat sobre les habilitats i
les competències professionals són alguns dels aspectes que acostumen a viure
amb més tensió. Tot i això, el que més impacte els provoca és la cura de les
persones al final de la vida.
Davant d'una situació de tensió, la persona viu un component estressor, que
suposa el punt d’inflexió. A partir d’aquà s’activen els components adaptatius, que
és el que emocionalment fa que la persona pugui fer front a aquesta situació
estressant. A més, hi ha un component de suport, que són les ajudes que té.
Segons com es treballi el component adaptatiu farà que la persona reaccioni en
un futur de forma més automà tica i inconscient o, al contrari, que la persona
respongui de forma més conscient i intencionada.
El present treball està concebut per comprendre quins elements psicosocials –
components estressors i components de suport– poden afectar a les estudiants
que presencien la vivència de la mort de malalts gerià trics terminals en el primer
perÃode de prà ctiques en un centre sociosanitari.
S’ha dissenyat un estudi descriptiu transversal quantitatiu, de carà cter exploratori,
per tal de descriure la freqüència i algunes caracterÃstiques psicosocials al voltant
de la mort en estudiants d'infermeria en el seu primer perÃode de prà ctiques, tant
a nivell personal com a nivell professional.
La mostra de l'estudi són 65 estudiants, la majoria són dones d'entre els 18 i els
29 anys –més d’un 90%–. Els resultats indiquen que un 80% dels futurs
professionals estudiats han patit la mort d’alguna persona significativa al llarg de
la seva vida; d'aquests, gairebé un de cada quatre presenta dol complicat.
Quant a la vivència de mort en les prà ctiques, el 83% l'ha experimentat. Tot i
aquest elevat percentatge, no totes les experiències tenen una connotació
negativa. En prop de la meitat dels casos, les morts són percebudes com una
experiència enriquidora i natural.
Els components estressors més impactants que les estudiants han viscut durant
les prà ctiques per la mort d’alguna persona malalta són: la reacció de la famÃlia
del finat, el patiment que es genera al seu voltant, algun signe o sÃmptoma fÃsic
experimentat pel malalt al final del procés, i la pròpia reacció emocional.
Els components de suport expressats són: saber gestionar les pròpies emocions,
tenir més formació sobre relació d’ ajuda i empatia, tenir més formació en control
de sÃmptomes i comunicació, per atendre usuaris –tant malalts com familiars- i
que algú els informés i orientés en el procés.
Altres resultats a tenir en compte són que la població estudiada té més
preocupació o inquietud per la mort i el procés de morir de la persona estimada i
menys per la pròpia mort. A més, tot i que la meitat no hagués escollit geriatria
com opció a les primeres prà ctiques clÃniques, gairebé tot el grup estudiat ho
recomanaria després d'haver viscut l'experiència.
Les implicacions prà ctiques d'aquest estudi porten a pensar que es pot reorientar
la informació i preparació que es dóna a les estudiants d’infermeria abans del
primer contacte amb la realitat dels centres sociosanitaris, aixà com també el
paper de formació i suport que pot fer tant la persona tutora de prà ctiques com
les infermeres de referència dels diferents centres.
En conclusió, caldria dissenyar estratègies formatives i de suport entorn a la
preparació psicològica personal de l’estudiant; entorn a l’acompanyament, les
cures pal·liatives i el dol; i valorar la seva eficiència en el futur.Death and dying are frequent among the elders, and also in the health, sociohealth,
and social resources mainly looking after old persons. Even being a
natural process in our lifetime, death and dying still cause reject, frightening,
anxiety, and sadness in our cultural and social context. In this context, the nursing
students are especially vulnerable to death experiences, as members of society,
and also because during their training process are in close contact with dying
patients and their families.
In the first period of practical clinical training, nursing students need to face
previously unknown experiences to them, as the relationship conflicts within the
teams and insecurity about their competences to face complex needs of patients.
Nevertheless, the most stressful impact is due to the end of life care. Additionally,
some of these students could have personal-familiar experiences of death and
dying that could influence their response.
Facing a difficult experience, stress is a component which can turn up the
response, activating the adjustment mechanisms, which empower he’s or her
resources, and facilitate the emotional response to stress, added to external
support. The further responses to stressful experiences depend on the lessons
acquired previously, ranging from more or less conscious and intentional
processes.
This survey is oriented to identify and understand which components and factors
can determine the response of nursing students sharing dying processes of
geriatric terminal patients attended in socio-health centers.
We have designed and conducted a descriptive-quantitative transversal study to
explore and describe the frequency and some psychosocial characteristics of the
impact on the experience of looking after dying patients by nursing students in
their first period of care practicum.
The sample consists in 65 nursing students, most of them are female between 18-
29 years old -90%-. The results show that 80% of students have suffered death of
a significant close person and, among these, 25% have experienced complicated
bereavement. 83% of the students had a death experience in their practicum in
socio-health centers. In near half of cases, the experience has been felt as a
natural and enriching experience.
The most stressful factors are related to the reactions of relatives, the suffering
around patients and families, some symptoms of patients, and their own individual
emotional response.
The factors considered more helpful were own emotional management, the need
of training about counseling, communication, symptom control and empathy to
look after patients and families, and the need of being informed, oriented, and
supported during the process of care.
Some additional results show that the students are more worried and frightened
by the death of a beloved person than by their owns death, and although half had
not chosen the first option as geriatric clinical practice, most of the group studied
would recommend having lived the experience to other students.
Some of the conclusions and practical recommendations after this study suggest
that the emotional personal training and the information and training on end of life
care will be useful prior to the practicum, and also the of support from tutors and
senior reference nurses in their practicum. The development of personal, palliative
and bereavement care training and support strategies could be implemented and
evaluated as further steps.Director/a: Ramon Colell Brune
El cos humà per dins
Després de més de 20 anys a l’ensenyament fent de mestres, intentant renovar la nostra pedagogia per apropar-la cada cop més als interessos i a les motivacions dels nostres alumnes, và rem tenir l’oportunitat d’adquirir una nova visió de l’ensenyament de les ciències a partir del curs Intercanvi d’experiències de ciències que impartia en Jordi Martà Feixas
- …