7 research outputs found
Вплив нейрофідбек-тренінгу на виконавчі функції в осіб похилого віку
Old age is characterized by an increased risk of development of small cognitive defects of different etiologies. The problem is getting worse after sixty years, and in case of ignoring, it may suddenly develop into various genesis and severity dementia, often accompanied by emotional disorders. Various methods are used to improve cognitive abilities, one of which is neurofeedback training. Existing studies confirm the positive effect of the neurofeedback training on human brain cognitive activity under conditions of hyperactivity diagnosis, autism, epilepsy, cranio-cerebral trauma and stroke. At the same time, there is very insufficient information about such training effects in old age. Therefore, the purpose of our study was to detect executive functions changes of senile subjects after neurofeedback training.The study was conducted on 25 females aged 60–75 years, who were divided into two groups – experimental (12 subjects) and control (13 subjects). The study included the stages: Stages 1 and 3 – estimation of cognitive functions (MCAs), of short-term spatial memory level (Corsi), anxiety and depression (NADS); stage 2 – neurofeedback training, which only the experimental group took part in.According to the study results, after the neurofeedback training in experimental group a significant improvement of visual-constructive skills, working memory, short-term spatial memory, attention and concentration, speech was observed. Reducing of depression and anxiety level was also shown. No changes of the studied parameters were registered in the control group.Похилий вік відзначається підвищеним ризиком розвитку малих когнітивних порушень різної етіології. Проблема загострюється після досягнення шістдесяти річного віку, коли в разі ігнорування вона може стрімко переростати в деменції різного генезу й тяжкості, котрі часто супроводжуються емоційними розладами. Із метою покращення когнітивних здібностей використовують різноманітні методи, один із яких є нейрофідбек-тренінг. Існують дослідження, що підтверджують позитивний вплив останнього на когнітивну активність мозку людини при діагностуванні гіперактивності, аутизму, епілепсії, перенесених черепно-мозкових травм та інсультів. Водночас у сучасній літературі недостатньо відомостей щодо ефектів такого тренінгу у похилому віці. Тому мета нашого дослідження – виявити зміни виконавчих функцій після проходження нейрофідбек тренінгу в осіб похилого віку.У дослідженні взяли участь 25 жінок віком 60–75 років, з яких сформовано дві групи – експериментальну (12 осіб) й контрольну (13 осіб). Дослідження включало такі етапи: 1-й та 3-й етап – оцінка когнітивних функцій (МоСа), рівня короткочасної просторової пам’яті (Corsi), тривоги та депресії (НАDS) обстежуваних; 2 етап – нейрофідбек-тренінг, у котрому взяли участь особи лише експериментальної групи.Відповідно до одержаних результатів, в обстежуваних експериментальної групи після проходження нейрофідбек тренінгу встановлено значуще покращення зорово-конструктивних навичок, робочої пам’яті, короткочасної просторової пам’яті, уваги й концентрації, мовлення. Виявлено зниження рівня тривоги й депресії. У контрольній групі таких змін не простежували
Особливості електроміографічної активності дистальних мʼязів кисті в жінок із різною модальною α-частотою
An important component of the coordinated activity of the brain's motor systems and of the executive apparatus is the question of the relationship between the characteristics of the electroencephalogram's specific rhythms and the features of control of distal muscles. It is believed that the EEG modal α-frequency is determined genetically along with the brain's structural and functional organization and might be related to the level of psychomotor and cognitive abilities. The purpose of the study is to identify the electrical activity of the surface muscles of the hand's fingers as indicators of their functional state at rest and during the execution of manual movements in response to the action of sensory signals in women with different characteristics of the α-rhythm of the EEG. The study involved 136 women aged 19–21 years, who were divided into two groups – with high and low values of EEG modal alpha frequency (IαF), which was determined individually during rest state. Electromyograms of flexor muscle (m. Flexor digitorum superficialis) and extensor (m. Extensor digitorum) fingers of women were registered at rest and during manual compression movements and unclasped fingers of right and left hands in response to rhythmic auditory signals. Functional state of the muscles was evaluated at rest by the average amplitude and by the frequency of background oscillations of EMG, condition of these muscle during manual movements – by the amplitude medium logarithmic change factor and EMG frequency. At rest in women with high IαF was installed more significant lateral and reciprocal differences in the electromyogram parameters of flexor and extensor fingers of the hand compared to the examinees with low individual α-range. During the manual movements women with high modal α-frequency were marked with less contractile activity of superficial finger muscles, especially right hand’s flexors. Women with low α-frequency were marked with less specific and differentiated processes of surface muscles fingers activation. The prospect of further research may be to establish the peculiarities of the electromyographic activity of the hand's distal muscle, under conditions of higher manual complexity of manual movements.Важливим компонентом узгодженої активності моторних систем головного мозку й діяльності виконавчого апарату є питання взаємозв’язку характеристик певних ритмів електроенцефалограми з особливостями керування дистальними м’язами. Уважається, що характер спонтанної ЕЕГ визначається генетично детермінованими особливостями структурно-функціональної організації мозку й може бути пов’язаний із рівнем психомоторних і когнітивних здібностей. Мета дослідження полягає у виявленні особливостей електричної активності поверхневих м’язів пальців кисті як показників їхнього функціонального стану в спокої та під час виконання мануальних рухів у відповідь на дію сенсорних сигналів у жінок із різними характеристиками α-ритму ЕЕГ. Обстежено 136 респонденток віком 19−21 рік, яких розділено на дві групи – із високими та низькими значеннями індивідуальної модальної альфа-частоти (ІαЧ) ЕЕГ, визначеної індивідуально в стані спокою. Електроміограми (ЕМГ) м’яза- згинача (m. flexor digitorum superficialis) і розгинача (m. extensor digitorum) пальців кисті жінок реєстрували в стані спокою та під час стискання і розтискання пальців кисті правої і лівої рук у відповідь на ритмічні слухові сигнали. Функціональний стан мʼязів в спокої оцінювали за середніми амплітудою і частотою фонових осциляцій ЕМГ, стан цих м’язів під час мануальних рухів – за логарифмічними коефіцієнтами змін середніх амплітуди та частоти ЕМГ. У жінок із високою ІαЧ у стані спокою встановлено більш значущі латеральні й реципрокні відмінності параметрів електроміограми флексорів та екстензорів пальців кисті руки, порівняно з обстежуваними з низькою індивідуальною α-частотою. Жінок із високою α-частотою під час мануальних рухів відзначала менша скорочувальна активність поверхневих м’язів пальців кисті, особливо згиначів правої руки. Для жінок із низькою α-частотою притаманні менш специфічні й диференційовані процеси активації поверхневих м’язів пальців. Перспективою подальших досліджень може бути встановлення особливостей електроміографічної активності дистальних мʼязів рук за умови ускладнення мануальної моторики
The effect of C60 fullerene on the mechanokinetics of muscle gastrocnemius contraction in chronically alcoholized rats
The C60 fullerene effect (oral administration at a dose of 1 mg kg−1) on the selected biomechanical parameters of muscle gastrocnemius contraction, biochemical indicators of blood and muscle tissue as well as histological changes in rat muscle tissue after chronic alcoholization for 3, 6 and 9 months was studied in detail. Water-soluble C60 fullerenes were shown to reduce the pathological processes development in the muscle apparatus by an average of (35–40)%. In particular, they reduced the time occurrence of fatigue processes in muscle during the long-term development of alcoholic myopathy and inhibited oxidative processes in muscle, thereby preventing its degradation. These findings open up the possibility of using C60 fullerenes as potent antioxidants for the correction of the pathological conditions of the muscle system arising from alcohol intoxication