38 research outputs found
Lapin maatilat murrosvaiheessa
TĂ€mĂ€n tutkimuksen tavoitteena on selvittÀÀ lappilaisen maatalouden keskeisimmĂ€n ryhmĂ€n jatkuvuuden problematiikkaa. TĂ€mĂ€ ryhmĂ€, 45â65 vuotta ja 30â60 ha peltoa, on se ryhmĂ€ jossa lĂ€hitulevaisuudessa tapahtuu suuria muutoksia. NĂ€mĂ€ muutokset tulevat ravistelemaan lappilaisen maatalouden rakenteita. TĂ€llĂ€ tutkimuksella pyrimme selvittĂ€mÀÀn miten mahdolliset negatiiviset vaikutukset saataisiin riittĂ€vĂ€n
vÀhÀisiksi. Lapin maatalousyrittÀjien keski-ikÀ on hieman yli 50 vuotta. Keski-ikÀ on ollut aloittavien yrittÀjien vÀhÀisyyden vuoksi edelleen nousussa. Vaikka yrittÀjyyden vaihdoksia tapahtuisikin lÀhivuosina viime vuosia enemmÀn, nykyisten yrittÀjien keski-ikÀ tulee yhÀ kasvamaan. Parin viime vuoden aikana kiinnostus maaseutuyrittÀjyyteen nuorten keskuudessa on kasvanut, mikÀ on luonut tietynlaisen kysynnÀn
yrityksen hankintaan. Toisaalta toimintaansa jÀÀhdyttelevien yritysten viimeaikaiset investoinnit ovat olleet minimaalisia. Koska jatkajan olisi tÀllöin tehtÀvÀ suuria investointeja, tÀllainen strategia voi pahimmassa tapauksessa vaarantaa sukupolvenvaihdoksen tai muun omistajanvaihdoksen.
Lapin maatilojen kokonaismÀÀrÀ vuonna 2012 oli 1669. LukumÀÀrÀisesti suurin viljelijÀryhmÀ, lÀhes 700 tilaa, ovat alle 20 ha maatilat. NÀiden tilojen pÀÀtuotantosuunta on nurmi. Kun huomioidaan kaikki nurmitilat, on niiden osuus Lapin maatiloista n. 800 tilaa. NÀistÀ aktiivisia tuotannollisia tiloja on ehkÀ n. 200. Maidontuotanto on nurmiviljelyn jÀlkeen suurin tuotantosuunta kaikissa kokoluokissa, vuonna 2012
428 tilaa. Maidontuottajien tilamÀÀrĂ€ on ollut koko ajan laskeva. Naudanlihan tuottajia oli vuonna 2012 128 ja lammastiloja 79. Hevostalous, erikoiskasvituotanto, maatilamatkailu ja heinĂ€ntuotanto mukaan laskettuna aktiivisten tilojen kokonaismÀÀrĂ€ on noin 1000. Kokoluokassa 30â60 ha tilojen lukumÀÀrĂ€ vuonna 2012 oli 343 kpl. TĂ€ssĂ€ kokoluokassa tuotetaan suurin osa Lapin maidosta. TĂ€ssĂ€ ryhmĂ€ssĂ€ yli puolet maidontuotannosta on ryhmĂ€llĂ€ joka lopettaa maidontuotannon seuraavan 15 vuoden aikana.
Suurimmat ongelmat lappilaisessa maataloustuotannossa ovat yrittÀjien keski-iÀn vÀÀristyminen, maatalousyrittÀjien nÀköalattomuus ja vapaiden peltojen vÀÀrÀ logistinen sijoittuminen. NÀistÀ ongelmista kaksi ensimmÀistÀ voidaan ratkaista maakunnan omilla toimenpiteillÀ. TÀmÀ tosin vaatii vahvoja toimenpiteitÀ tulevalla ohjelmakaudella. TÀmÀn raportin lopuksi esitetÀÀn toimenpiteitÀ joilla voidaan vaikuttaa keskikokoisten maatilojen jatkuvuuteen positiivisesti. ToimenpiteinÀ esitetÀÀn muun muassa keskikokoisten
tilojen tilakohtaista mahdollisuustarkastelua, lÀhiruoka-ajatuksen laajentamista koskemaan myös lappilaisia maatiloja, maaseutukuntien elinkeinostrategioiden uudelleen ajattelua ja maaseutuyrittÀjyyden positiivista markkinointia
Green economy process modelling
The green economy, bioeconomy and circular economy have become mainstream topics in academia and policy making as key sustainability avenues (D'Amato et al. 2017) and as some of the key themes and most important tools for policymaking (Lithido & Righnini 2013). There is a need for effective and versatile methods and tools (e.g. indicators) to collect data to help the move towards a Finnish bioeconomy strategy (2014), and to achieve a green Economy and more sustainable future. Accord-ing to the Finnish Bioeconomy Strategy (2014) especially rural development is seen as one of the most important drivers of the bioeconomy because of the increasing demand for biomass produced mainly in rural areas and relating to the development of those rural areas. However, the amount, quality and scalability of indicators for measuring the green economy is still new, and narrow, focus-ing mainly on a local level.
In the previous "Sustainable and Decentralised Operating Model for Green Economy" project, a formulation of preliminary green economy operational models, indicators and road maps for Saija and HÀmeenkylÀ rural villages in Lapland were carried out (Timonen et al. 2017). In this project the work was continued, creating a model for a new type of bioeconomy. This was done by complement-ing the green economy model and biogas production model with new mechanisms (including the food sector and new types of energy) and in finding multi market and business opportunities. An important part of this modelling was to further develop the energy and food sector indicators started in the previous project and complement these with a tourism system and finally integrate these into a more comprehensive symbiosis. The purpose of modelling the green economy in this study is to promote the bioeconomy of the case areas, among others, through the sustainable exploitation of ecosystem services. A decentralised, sustainable and competitive approach to the transition to a green economy is based on network thinking and the sustainable use of natural resources now and in the future.
In this project, sector specific analyses (that were also started in the previous project) were tak-en further to create a form of symbiosis modelling. Bioeconomics cannot be based solely on sector-specific economic analysis (food, energy or tourism), but must cross borders into different sectors of demand and entrepreneurship, combined with the different demands of the bioeconomy.
Multi market symbiosis and businesses modelling will lead to bioeconomy-based business mod-els, by developing them together with the actors and supplementing them with indicators of the green economy, providing a perspective on overall sustainability. Business models are the key project measures of current government programmes (e.g. for nutrient recycling, employment and entre-preneurship, profitable food production, circular economy, short chains and distribution channels, new business models).
Green economy indicators are presented as local level indicators based on a regional scale for Lapland. The aim these indicators is to measure and verify the green economy transition process in the area and therefore these indicators are eventually meant to be utilised for the whole period of the green economy transition process (e.g. from the present time to the target state). For energy and food indicators, the data collection and assessment was already done in the previous project. In this project we developed these indicators further by reflecting them in meeting the green economy framework with three green economy paradigms (resource efficiency, ecosystem resilience and social equity). In addition, as the green economy is a sustainability concept, all of these paradigms will have ecological, economic and social consequences. For the preliminary development work on tour-ism indicators, many of the actual indicator calculations were not done or were not yet possible due to the lack of local data, the immaterial nature of the services, subjective perception and also multi-ple different nature based tourism concepts and interpretations. Achieving âsustainable tourismâ is a continuous process and it requires constant monitoring of impacts, introducing the necessary pre-ventive and/or corrective measures whenever necessary. In addition to system level indicators, we present the socio-demographic indicators presenting the overall area level baseline for human and demographic potential and these are to be reflected in the changes in system-level indicators though there might be some correlations to be found between green growth on the system level and area level.
The preliminary work for developing symbiosis indicators was challenging for measuring syner-gies between energy and food systems, as well as tourism and the ecosystem boundaries, and in this project a preliminary proposal for these measuring indicators was done. The first step achieved during this development work was to develop indicators measuring the ecological material, energy and service flows between the sectors involved.
Presenting the ideas and operating models for the use of new forms of energy and transferring this knowledge to the village community was a challenging task. Major changes in technology alone require that the community receives new information from a trusted source, in addition to acquiring this knowledge, reorganising numerous processes, and creating new products or services as Lund (2014) testified in his own Choice Awareness theory. In our current study it was notable that the villagers' concerns about the future of the village and the survival of the village have motivated them to join meetings and discussions. The possible transition from fossil-based energy to self-produced bioenergy has also opened business opportunities for the villagers. Sustainability has been the driving theme for village meetings and planning new products, services and businesses. The aim has been to reduce the village's capital outflow. The first step is to establish a bioenergy plant and start producing bioenergy from local raw materials and to satisfy the internal need for energy. Energy self-sufficiency is the first major contributor to the changing future image of the village. In the next step, raw materials and products from these areas will be further processed with their own energy. Bio energy production is also a key point when building a sustainable symbiosis for various actors both in tourism and farming in rural areas. We thank the villagers of HÀmeenkylÀ, Saija and Tanhua for their patience and participation in the project.201
VihreÀn talouden hajautetun, kestÀvÀn ja kilpailukykyisen toimintamallin mÀÀrittely ja pilotointi : Kokeilualustana Agrokeskus-toimintamalli
2., korjattu painos julkaisusta Luonnonvara- ja biotalouden tutkimus 4/2017. Se on ladattavissa maksutta osoitteesta: http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-326-528-8VihreÀ talous perustuu tehokkaaseen kestÀvÀn kehityksen tavoitteiden mukaiseen luonnonvarojen ja energian kÀyttöön (United Nations 2012). TÀmÀn hankkeen tavoitteena oli luoda kylÀtason hajautettu, kestÀvÀ ja kilpailukykyinen toimintamalli vihreÀÀn talouteen siirtymiselle, joka perustuu verkostoajatteluun ja luonnonvarojen kestÀvÀÀn kÀyttöön. Hankkeessa toteutettiin positiivisen kierteen ohjelmaa, jonka avulla kÀynnistettiin paikallisia, kylÀtason biotalouden pilottihankkeita ja kehittÀmisprosesseja. Hankkeen lÀhtökohtana oli löytÀÀ paikallisten asukkaiden nÀkemys kestÀvÀn kehittÀmisen suunnasta ja keinoista sekÀ paikallisen resurssipohjan (luonnonvara ja ihmiset) hyödyntÀminen. Keskeiseksi kehittÀmisen toimenpiteeksi tunnistettiin kylÀn oman, uusiutuvan energiantuotannon lisÀÀminen. KylÀtapaamisien jÀlkeen kartoitettiin kylien uusiutuvat luonnonvararesurssit, energiataseet, ihmisresurssit (eli halukkaat toimijat ja osaaminen) sekÀ laskettiin kylien pÀÀomapako, joka syntyy tuontienergian myötÀ. LisÀksi hankkeessa luotiin kestÀvyyteen perustuvat arviointikriteerit (indikaattorit) mallin toteutukselle. Hankkeen alussa jÀrjestetyissÀ kylÀtapaamisissa luotiin kylien vihreÀn talouden visio vuoteen 2020 asti sekÀ selvitettiin kylÀlÀisten nÀkemys alueen nykytilasta, haasteista ja keinoista vision saavuttamiseksi.
KylÀtasolla tutkimuksen tulokset hyödynsivÀt paikallisia asukkaita monella tapaa. EnsinnÀkin kylÀlÀiset havahtuivat huomaamaan pÀÀomapaon, joka valuu ulos alueelta fossiilisten polttoaineiden muodossa. Laskelmien mukaan liki 50 % kÀytettÀvissÀ olevista rahoista menee fossiilisen energian ostoon. Toiseksi he ymmÀrsivÀt oman alueensa valtavat luonnonvararesurssit sekÀ mahdollisuudet niiden hyödyntÀmiseen tavalla, joka mahdollistaa kylÀn elinvoimaisuuden lisÀÀmisen ja hyödyttÀÀ koko kylÀÀ. KylÀlÀisten kÀsitys omista kyvyistÀ ja mahdollisuuksista lisÀÀntyivÀt paikallisen energialaitossuunnitelmien ja niihin liittyvien liiketoimintamallien myötÀ. Hankkeen aikana havaittiinkin, ettÀ kÀsitys yhteisistÀ vaikutusmahdollisuuksista kylÀn kehittÀmisessÀ lisÀÀntyi. LisÀksi huomattiin tarve lainsÀÀdÀnnön muutoksille, lupaprosessien keventÀmiselle sekÀ erityisesti investointeihin ja kokeiluihin tarvittavien maakunnallisten tukien merkitys.
Paikallisella kylÀtasolla kehitetyt vihreÀn talouden indikaattorit (ekosysteemipalveluiden kestÀvÀn kÀytön ja alueen yhteiskunnalliset indikaattorit) todentavat suuntaa kohti kylÀn visiota eli vihreÀn talouden kasvua. Indikaattorien tuomaa tietoa pystytÀÀn hyödyntÀmÀÀn jatkossa kylÀn kehitystoimenpiteiden aikana ja kylÀtason pÀÀtöksenteon tukena. Ekosysteemipalvelut (Millennium Ecosystem Assessment 2005, Saastamoinen ym. 2014) on uusi merkittÀvÀ yhteiskunnan ja luonnon kestÀvÀÀ vuorovaikutusta edistÀvÀ kokonaisvaltainen lÀhestymistapa. Jotta ekosysteemipalveluiden tuottamia palveluita ja niiden mahdollisuuksia pystyttÀisiin kestÀvÀsti hyödyntÀmÀÀn osana vihreÀÀ taloutta, tarvitaan nykyistÀ enemmÀn systemaattisesti seurattua tietoa erityisesti sÀÀtely- ja tukipalveluista. Ne mÀÀrittÀvÀt ekosysteemipalvelujen dynamiikkaa ja palautumiskykyÀ, ja palvelujen dynamiikan systemaattinen tunnistaminen avaa tien niiden potentiaalin selvittÀmiseen.
VihreÀn talouden toimintamalli ja sen uudet rakenteet (Agrohub), avoin data ja digitalisaation eteneminen luovat tulevaisuudessa pohjaa uudentyyppiseen indikaattorityöhön. Indikaattoreita suunniteltaessa ja valittaessa on oleellista löytÀÀ mittareita, joista on mahdollista jatkossa kerÀtÀ seurantatietoa. Hajautettuihin jÀrjestelmiin kohdistuvien mittareiden tulee rakentaa tietoa hierarkkisesti yritys- ja paikalliselta tasolta alueelliselle tasolle ja edelleen kansalliselle tasolle. Paikallisen tason indikaattoreilta tulee edellyttÀÀ herkkyyttÀ epÀlineaaristen muutosten osoittamiseen ja mieluiten myös niiden ennustamiseen (vihreÀn talouden kasvun epÀlineaarisuus). Hajautetuissa jÀrjestelmissÀ alueellisen tason tai jopa alueiden vÀlisten verkostojen tulisi pystyÀ joko tasapainottamaan tai hyödyntÀmÀÀn paikallisen tason epÀlineaarisia muutoksia.
The green economy is based on the use of natural resources and energy-efficiency in accordance with the objectives of sustainable development (United Nations 2012). The aim of the project was to create a village-level, decentralized, sustainable and competitive approach to the green economy transition and to create evaluation criteria (indicators) for the implementation of the modelâs sustainability. The model is based on network thinking and the sustainable use of natural resources. A future vision of the sustainable development of the village and means of achieving the vision based on the utilization of a local resource base (natural resources and people) formed the starting point of the project. The project was carried out by implementing âthe positive cycle programâ, which enabled the launch of local pilot projects and development processes based on the bioeconomy. In addition, indicators were created for model implementation. At the beginning of the project, village meetings were organized at which the villageâs green economy vision for 2020 was created and the villagers' view of the current state of the village was explored alongside the related challenges and means of achieving the future vision. Development of the villageâs own renewable energy production was identified as an important activity in the development process. After the village meetings, renewable natural resources were explored, energy balances were calculated, human resources (i.e. willing actors and know-how) were monitored and capital flight (e.g. the amount of capital flowing out of the village due to the purchase of fossil fuels) was calculated.
The results of the project will benefit the villagers in multiple ways. The villagers became aware of the issue of capital flight. According to calculations, almost 50% of available money is spent on purchasing fossil energy. In addition, they became aware of the immense natural resources on their own territory, as well as options for using such resources in a way that increases the vitality of and benefits the entire village. The villagersâ own capabilities, their awareness and the associated opportunities increased alongside the planning of the local power plant and the related business models. During the project, it was found that there was an increase in the common understanding of the potential impact of the villageâs development. In addition, the project results revealed the need for changes in legislation and permit processes, as well as demand for particular investments and the importance of experimentation at regional level.
The local green economy indicators developed (sustainable use of ecosystem services and local social indicators) provided the villageâs vision with a direction, towards green economic growth. Information based on the indicators can be used in village development activities and will support local decision-making. Ecosystem services (Millennium Ecosystem Assessment 2005, Saastamoinen ym. 2014) offer a significant new holistic approach to promoting sustainable interaction between society and nature. In order to use the services and opportunities provided by ecosystem services in a sustainable manner as part of the green economy, more systematic follow-up information is needed, particularly on the regulation of and support for ecosystem services, which determine the dynamics and resilience of such services. Systematic evaluation of the dynamics of ecosystem services will enable the determination of their potential.
The green economy approach and its new structures (Agrohub), open data and advancing digitization are forming the foundation of the new type of indicator work. When planning and selecting indicators, it is essential that we identify ones which enable follow-up data to be gathered using novel methods. Decentralized system indicators should be built data hierarchically, from corporate and local level to regional and national level. Local-level indicators will be required in order to demonstrate and preferably forecast the sensitivity of nonlinear changes (green economic growth is nonlinear). Within decentralized systems or networks, or at inter regional or even regional level, we need to be able to either balance or utilize non-linear changes at local level.201
High Lipid Content of Prey Fish and nâ3 PUFA Peroxidation Impair the Thiamine Status of Feeding-Migrating Atlantic Salmon (Salmo salar) and Is Reflected in Hepatic Biochemical Indices
Signs of impaired thiamine (vitamin B1) status in feeding-migrating Atlantic salmon (Salmo salar) were studied in three Baltic Sea areas, which differ in the proportion and nutritional composition of prey fish sprat (Sprattus sprattus) and herring (Clupea harengus). The concentration of nâ3 polyunsaturated fatty acids (nâ3 PUFAs) increased in salmon with dietary lipids and nâ3 PUFAs, and the hepatic peroxidation product malondialdehyde (MDA) concentration increased exponentially with increasing nâ3 PUFA and docosahexaenoic acid (DHA, 22:6nâ3) concentration, whereas hepatic total thiamine concentration, a sensitive indicator of thiamine status, decreased with the increase in both body lipid and nâ3 PUFA or DHA concentration. The hepatic glucose 6-phosphate dehydrogenase activity was suppressed by high dietary lipids. In salmon muscle and in prey fish, the proportion of thiamine pyrophosphate increased, and that of free thiamine decreased, with increasing body lipid content or PUFAs, or merely DHA. The thiamine status of salmon was impaired mainly due to the peroxidation of nâ3 PUFAs, whereas lipids as a source of metabolic energy had less effect. Organochlorines or general oxidative stress did not affect the thiamine status. The amount of lipids, and, specifically, their long-chain nâ3 PUFAs, are thus responsible for generating thiamine deficiency, and not a prey fish species per se
Muutokset kotimaisen luonnonkalan ympÀristömyrkkypitoisuuksissa (EU-kalat III)
Kala on tÀrkeÀ osa ravitsemusta ja hyvinvointia. Suomalaisen luonnonkalan kÀytön haasteena on joihinkin lajeihin suurempina pitoisuuksina kertyvÀt ympÀristömyrkyt. Ne ovat osittain rajoittaneet kalan hyödynnettÀvyyttÀ elintarvike- ja rehumarkkinoilla sekÀ heikentÀneet arviota Suomen meriympÀristön tilasta. TÀmÀn tutkimuksen tavoitteena oli hankkia lisÀÀ tietoa ympÀristömyrkkyjen pitoisuuksista niissÀ kaupallisesti merkittÀvissÀ kotimaisissa kalalajeissa, joiden kÀyttöÀ toivotaan voitavan lisÀtÀ elintarvikkeena ja rehuteollisuuden raaka-aineena. YmpÀristömyrkkyjen pitoisuudet suomalaisessa kalassa ovat pienentyneet voimakkaasti 2000-luvun aikana. TÀmÀ osoittaa, ettÀ kansainvÀlisillÀ sopimuksilla yhdisteiden kÀytön ja pÀÀstöjen rajoittamiseksi on ollut merkittÀviÀ vaikutuksia. Tutkimuksen perusteella Suomessa on runsaasti luonnonkalaa, jonka kÀyttöÀ elintarvikkeena olisi mahdollista lisÀtÀ tÀysin turvallisesti ja kansanterveydellistenkin hyötyjen saavuttamiseksi. Samalla tÀmÀ edistÀisi kalatalouden tuottavuutta ja kannattavuutta. Lohen ja ison silakan ympÀristömyrkkyjen pitoisuudet ovat edelleen niin suuret, ettÀ niiden vienti elintarvikkeeksi ei ole toistaiseksi mahdollista. Erityisesti silakassa nÀiden pitoisuuksien pienentyminen on ollut niin merkittÀvÀÀ, ettÀ Suomen olisi perusteltua jo lÀhitulevaisuudessa kÀynnistÀÀ keskustelu elintarvikelainsÀÀdÀnnön muuttamiseksi ja vientimahdollisuuksien edistÀmiseksi. Rehuksi menevÀ silakka ja kilohaili pitÀÀ edelleen puhdistaa ympÀristömyrkyistÀ. YmpÀristölainsÀÀdÀnnön kehittÀmistÀ ja toimenpiteitÀ on edelleen jatkettava ympÀristön kuormituksen vÀhentÀmiseksi ja saavutetun kehityksen jatkumiseksi
Muutokset kotimaisen luonnonkalan ympÀristömyrkkypitoisuuksissa (EU-kalat III)
LisÀksi kalvosarja (25 s., pdf), jossa esitelty Valtioneuvoston rahoittaman hankkeen EU-kalat III keskeisimmÀt tulokset tiiviisti.201
Muutokset kotimaisen luonnonkalan ympÀristömyrkkypitoisuuksissa (EU-kalat III)
Kala on tÀrkeÀ osa ravitsemusta ja hyvinvointia. Suomalaisen luonnonkalan kÀytön haasteena on joihinkin lajeihin suurempina pitoisuuksina kertyvÀt ympÀristömyrkyt. Ne ovat osittain rajoittaneet kalan hyödynnettÀvyyttÀ elintarvike- ja rehumarkkinoilla sekÀ heikentÀneet arviota Suomen meriympÀristön tilasta. TÀmÀn tutkimuksen tavoitteena oli hankkia lisÀÀ tietoa ympÀristömyrkkyjen pitoisuuksista niissÀ kaupallisesti merkittÀvissÀ kotimaisissa kalalajeissa, joiden kÀyttöÀ toivotaan voitavan lisÀtÀ elintarvikkeena ja rehuteollisuuden raaka-aineena. YmpÀristömyrkkyjen pitoisuudet suomalaisessa kalassa ovat pienentyneet voimakkaasti 2000-luvun aikana. TÀmÀ osoittaa, ettÀ kansainvÀlisillÀ sopimuksilla yhdisteiden kÀytön ja pÀÀstöjen rajoittamiseksi on ollut merkittÀviÀ vaikutuksia. Tutkimuksen perusteella Suomessa on runsaasti luonnonkalaa, jonka kÀyttöÀ elintarvikkeena olisi mahdollista lisÀtÀ tÀysin turvallisesti ja kansanterveydellistenkin hyötyjen saavuttamiseksi. Samalla tÀmÀ edistÀisi kalatalouden tuottavuutta ja kannattavuutta. Lohen ja ison silakan ympÀristömyrkkyjen pitoisuudet ovat edelleen niin suuret, ettÀ niiden vienti elintarvikkeeksi ei ole toistaiseksi mahdollista. Erityisesti silakassa nÀiden pitoisuuksien pienentyminen on ollut niin merkittÀvÀÀ, ettÀ Suomen olisi perusteltua jo lÀhitulevaisuudessa kÀynnistÀÀ keskustelu elintarvikelainsÀÀdÀnnön muuttamiseksi ja vientimahdollisuuksien edistÀmiseksi. Rehuksi menevÀ silakka ja kilohaili pitÀÀ edelleen puhdistaa ympÀristömyrkyistÀ. YmpÀristölainsÀÀdÀnnön kehittÀmistÀ ja toimenpiteitÀ on edelleen jatkettava ympÀristön kuormituksen vÀhentÀmiseksi ja saavutetun kehityksen jatkumiseksi
Korkean lÀmpötilan vastavirtakuivauksen vaikutus hakkeen laatuominaisuuksiin
TÀmÀn opinnÀytetyön tarkoituksena oli suunnitella uudentyyppisen puuhakkeen kuivatukseen tarkoitetun kuivurin koeajot ja osallistua niihin. Työn tilaajana toimi kuivurin kehittÀnyt CCM-Power yritys. Kuivurin toiminta perustuu korkean lÀmpötilan vastavirtakuivaukseen, joka hyödyntÀÀ höyrystymisenergian talteenottoa toiminnassaan. Laitetta testattiin kevÀÀn 2011 aikana kolmella eri haketyypillÀ ja erilaisilla laitteen kuivausasetuksilla. Koeajojen aikana nÀytteitÀ otettiin kuivatusta ja tuoreesta hakkeesta. HakenÀytteitÀ analysoitiin CEN TC 335 mukaisten EN-standardien perusteella. Hakkeesta analysoitiin kuivauksen aiheuttamia muutoksia kosteudessa, lÀmpöarvossa ja energiatiheydessÀ. Työn tuloksena yritys sai kÀyttöönsÀ koeajojen aikana mÀÀritetyt tulokset.
Työn kirjallinen osuus on kirjoitettu syksyn 2011 aikana. Aineistoa hankittiin bioenergia-alan kirjallisuudesta, internetlÀhteistÀ sekÀ yrityksen henkilöstön kanssa kÀydyistÀ keskusteluista. Työn teoriaosuus kÀsittelee pÀÀosin hakkeen laatuominaisuuksia ja niihin vaikuttavia tekijöitÀ. TyössÀ esitellÀÀn myös menetelmÀt, joilla hake-eriÀ testattiin.
Koeajojen perusteella voidaan todeta, ettĂ€ kuivauksella on myönteisiĂ€ vaikutuksia kaikkiin testattuihin laatuominaisuuksiin. MerkittĂ€vimmĂ€t muutokset kuivauksella saatiin hakkeen kosteuteen ja saapumistilaiseen lĂ€mpöarvoon kuiva-aineessa. Parhaat kuivaustulokset saatiin aikaan suuripalakokoisella hakkeella. YhtenĂ€ testatuista haketyypeistĂ€ oli pelletin korvaavaksi tuotteeksi suunniteltu laatuhake. Vaikka kuivauksen tulokset olivat lupaavia, ei laatuhakkeelle asetettuja ominaisuuksia kuitenkaan tĂ€ysin saavutettu.The aim of this thesis was to design and participate in the test runs for a prototype wood chip dryer. The commissioner for the work was CCM â power, the developer of the dryer. The operation of the dryer is based on high-temperature counter-current drying, which utilizes steaming energy for drying. The device was tested in spring 2011 with three different types of chips and with different drying settings. During the test runs, samples were taken from dried and fresh chips. The chip samples were analyzed based on CEN TC 335 EN standards. The changes in chips during the drying were analyzed by measuring the changes in humidity, heating value and energy density. As a result of thesis the company was given the results from the test runs.
The written part of the work was completed in the autumn of 2011. The material was acquired from the bioenergy sector literature, Internet sources and the discussions with the company's staff. The theory deals mainly with chip quality characteristics and factors affecting them. The work also presents the methods which were used to test the chips.
Based on the tests, it can be concluded that drying has positive effects on all tested qualities. The most significant changes were measured in moisture and the lower heating value of wood chips. The best drying results were generated by large particle sized wood chips. One of the tested types of chips was high quality wood chip which is designed to substitute wood pellets. Although the drying results of high quality wood chips were promising, they did not entirely meet the quality requirements set to a high quality wood chip