22 research outputs found
Flekkbarking av furu (Pinus sylvestris L.): effekter på vedens ekstraktivstoffer og vannopptak
Flekkbarking av furu (Pinus sylvestris) kan føre til økt holdbarhet i tømmeret. Dette har blitt observert i flere eldre byggverk i Norge. Etterspørselen etter mer miljøvennlige metoder for å bedre materialets levetid på øker, og flekkbarking kan bli et supplement til produkter som finnes på markedet. For at dette skal bli mer aktuelt må man vite mer om hva som gjør at flekkbarkingen bedrer virkesegenskapene, siden dette fortsatt er uklart. Flere studier peker på at ekstraktivstoffene pinosylvin og pinosylvinmonometyleter har stor innvirkning. Konsentrasjons endringer av disse stoffene før- og tre år etter flekkbarking ble undersøkt gjennom denne studien. Trærne i forsøket kommer fra to forsøksfelt, ett på Dovre og ett i Romedal. Det ble gjort et lignende forsøk av Vereide (2020) fra samme forsøksfelt, men da ett år etter flekkbarking. Forsøket i min studie består av to tester, en kjemisk analyse gjort med HPLC og en vannopptakstest, som bygget på NS-EN 927-5:2006.
Jeg fant signifikante økning av pinosylvinmonometyleter i yteveden til de flekkbarkede prøvene fra begge lokalitetene. Kjernevedprøvene viste også signifikante forskjeller, men her hadde kontrollene høyeste verdier. Prøvene fra dette forsøket hadde litt økte verdier sammenlignet med prøvene som ble høstet ett år etter flekkbarking. Dette kan tyde på at
flekkbarkingen trenger tid for å gi god effekt, og viser at forsøksfeltet burde følges opp igjen, fem til seks år etter flekkbarknig. Gjennom vannopptakstesten fant jeg signifikant lavere vannopptak etter flekkbarking i prøvene fra Romedal. Romedal hadde også generelt lavere vannopptak enn Dovre. Om det er ekstraktivstoffene eller andre faktorer som spiller inn på vannopptaket etter flekkbarking kan være interessant å undersøke nærmere.Systematic debarking of Scots pine (Pinus sylvestris) may lead to increased durability in timber. This has been observed in multiple old structures in Norway. The demand for environmentally friendly techniques to improve the lifespan of timber is increasing, and
systematic debarking can be a supplement in this market. In order for this to happen we need to know more about what makes systematically debarked Scots pine more durable. Other studies imply that the extractives pinosylvin and pinosylvinmonomethylether play an important role. The concentration of these substances before and three years after debarking was researched through this study. The trees came from two test sites, one in Dovre and one in Romedal. A similar study was conducted by Vereide (2020) from the same site, but this was one year after debarking. This study consisted of two tests, one chemical analysis done with HPLC, and a water absorption test, built on NS-EN 927-5:2006.
I found significant increase in pinosylvinmonomethylether in the sapwood from both sites. The heartwood also showed significant differences, but the controls had higher values. The values three years after debarking had slightly increased values compared with the test that was conducted one year after systematic debarking. This may indicate that systematic
debarking requires multiple years to have significant effect, and it shows that the test sites should be analysed again five to six years after debarking. Through the water absorption test, I found significant lower uptake after systematic debarking on the samples from Romedal. Romedal also had a generally lower uptake compared to Dovre. If this effect is due to the increase in extractives after systematic debarking or something else would be interesting to research more in a future study
Comparative local analysis of metabolites, lipids and proteins in intact fish tissues by LAESI mass spectrometry
The RESET project: constructing a European tephra lattice for refined synchronisation of environmental and archaeological events during the last c. 100 ka
This paper introduces the aims and scope of the RESET project (. RESponse of humans to abrupt Environmental Transitions), a programme of research funded by the Natural Environment Research Council (UK) between 2008 and 2013; it also provides the context and rationale for papers included in a special volume of Quaternary Science Reviews that report some of the project's findings. RESET examined the chronological and correlation methods employed to establish causal links between the timing of abrupt environmental transitions (AETs) on the one hand, and of human dispersal and development on the other, with a focus on the Middle and Upper Palaeolithic periods. The period of interest is the Last Glacial cycle and the early Holocene (c. 100-8 ka), during which time a number of pronounced AETs occurred. A long-running topic of debate is the degree to which human history in Europe and the Mediterranean region during the Palaeolithic was shaped by these AETs, but this has proved difficult to assess because of poor dating control. In an attempt to move the science forward, RESET examined the potential that tephra isochrons, and in particular non-visible ash layers (cryptotephras), might offer for synchronising palaeo-records with a greater degree of finesse. New tephrostratigraphical data generated by the project augment previously-established tephra frameworks for the region, and underpin a more evolved tephra 'lattice' that links palaeo-records between Greenland, the European mainland, sub-marine sequences in the Mediterranean and North Africa. The paper also outlines the significance of other contributions to this special volume: collectively, these illustrate how the lattice was constructed, how it links with cognate tephra research in Europe and elsewhere, and how the evidence of tephra isochrons is beginning to challenge long-held views about the impacts of environmental change on humans during the Palaeolithic. © 2015 Elsevier Ltd.RESET was funded through Consortium Grants awarded by the Natural Environment Research Council, UK, to a collaborating team drawn from four institutions: Royal Holloway University of London (grant reference NE/E015905/1), the Natural History Museum, London (NE/E015913/1), Oxford University (NE/E015670/1) and the University of Southampton, including the National Oceanography Centre (NE/01531X/1). The authors also wish to record their deep gratitude to four members of the scientific community who formed a consultative advisory panel during the lifetime of the RESET project: Professor Barbara Wohlfarth (Stockholm University), Professor Jørgen Peder Steffensen (Niels Bohr Institute, Copenhagen), Dr. Martin Street (Romisch-Germanisches Zentralmuseum, Neuwied) and Professor Clive Oppenheimer (Cambridge University). They provided excellent advice at key stages of the work, which we greatly valued. We also thank Jenny Kynaston (Geography Department, Royal Holloway) for construction of several of the figures in this paper, and Debbie Barrett (Elsevier) and Colin Murray Wallace (Editor-in-Chief, QSR) for their considerable assistance in the production of this special volume.Peer Reviewe
Turnover of nutrients in a humous lake (Lundebyvannet) dominated by the phytoplankton Gonyostomum semen
Nåleflagellaten Gonyostomum semen (Ehrenberg) Diesing, har hatt en markant økning i både utbredelse, forekomst og hyppige oppblomstringer i innsjøer i den boreale og subboreale sonen de siste 50 årene. G. semen blir sett på som en «problemalge» grunnet dens evne til å produsere slimtråder. Det har blitt rapportert om allergiske utslett på badegjester og tette filter ved drikkevannsproduksjon. Dette har ført til nedstengning av badeplasser og medført økonomisk tap for lokalsamfunn. Nyere studier har funnet sammenheng mellom innhold av løst organisk materiale (DOM) og G. semen biomasse. Samtidig ser man en jevn økning av DOM i skogsinnsjøer grunnet klimaforandringer og redusert sur nedbør. Denne studien fokuserer på G. semen sin evne til å omsette og utnytte næringsstoffer fra DOM. Det vil gi en stor konkurransefordel og kan forklare G. semen sin utbredelse og biomassedominans.
Feltstudien ble utført i en eutrof innsjø, Lundebyvannet (59.54911 N, 11.47843 E), som ligger i Indre Østfold kommune, Viken fylke, Norge. Feltperioden varte fra 20. mai til 25. august, 2020. G. semen har vært den dominerende algen i Lundebyvannet siden 1977, og danner årlige oppblomstringer med klorofyllkonsentrasjoner som jevnlig overstiger 100 μg/l. Dette har ført til at Lundebyvannet har vippet mellom «svært dårlig» og «dårlig» økologisk tilstand.
G. semen etablerte seg den 03. juni og forekom ut feltperioden. Det ble registrert to perioder med høye konsentrasjoner av G. semen. Studien fant ingen signifikant sammenheng mellom G. semen biomasse og løst organisk karbon (DOC), og dermed avkrefter at G. semen klarer å omsette DOM. Biomasseveksten av G. semen blir dermed knyttet opp til resirkulering av nitrogen og fosfor fra innsjøinterne kilder. Anaerobe forhold i hypolimnion førte til interngjødsling av fosfat og akkumulering av ammonium. G. semen sin evne til å utføre «diel vertical migration» (DVM) blir sett på som algens største konkurransefordel, og fører til at algen får tilgang til næringsstoffene i hypolimnion.
Selv om studien avkrefter sammenheng mellom DOM og G. semen biomasse, vil en økning av DOM tilrettelegge gunstige forhold for G. semen, ved å påvirke vannets egenskaper. En videre økning i DOM innhold i innsjøer vil dermed kunne føre til videre utbredelse av G. semen og gi utfordringer for vannforvaltning. Overvåkningsprogrammene som benyttes av vannforvaltningen bør videre utvikles, ved å overvåke hypolimnion. Dette vil kunne tilrettelegge data, som vil gi mulighet for riktige tiltak, mot en videre utbredelse av G. semen.The needle flagella Gonyostomum semen (Ehrenberg) Diesing has had a marked increase in distribution, incidence, and frequent blooms in lakes in the boreal and sub-boreal zone in the last 50 years. G. semen is seen as a "problem algae" due to its ability to produce mucus threads. Allergic rashes on bathers and clogged filters during drinking water production have been reported. This has led to the closure of bathing areas and financial losses for local communities. Recent studies have found an association between dissolved organic matter (DOM) content and G. semen biomass. At the same time, there is a steady increase in DOM content in forest lakes due to climatic change and reduced acid rain. This study focuses on G. semen's ability to metabolize and utilize nutrients from DOM. It will give a tremendous competitive advantage and can explain G. semen's distribution and biomass dominance.
The field study was performed in a eutrophic lake, Lundebyvannet (59.54911 N, 11.47843 E), located in Indre Østfold, Viken, Norway. The field period lasted from 20 May to 25 August 2020. G. semen has been the dominant alga in Lundebyvannet since 1977. It has since the year 2000 formed annual blooms with chlorophyll concentrations that regularly exceed 100 μg/l. It has led to Lundebyvannet tipping between very poor and poor ecological states.
The first observation of G. semen occurred on 03 June and lasted until the field period. It was recorded two periods of high concentrations of G. semen. No significant association was found between G. semen biomass and dissolved organic carbon (DOC), and denies that G. semen can metabolize DOM. The biomass growth of G. semen is thus linked to the recycling of nitrogen and phosphorus from internal lake sources. Anaerobic conditions in hypolimnion led to internal fertilization of phosphate and accumulation of ammonium. G. semen's ability to perform "diel vertical migration" (DVM) is seen as the algae's most significant competitive advantage. It leads to the algae gaining access to the nutrients in the hypolimnion.
Although the study refutes the association between DOM and G. semen biomass, increased DOM will facilitate favorable conditions for G. semen by affecting the properties of the water. A further increase in DOM content in lakes will thus lead to further spread of G. semen and provide challenges for water management. The monitoring programs used by water management should be further developed by monitoring hypolimnion. So, it will facilitate data to carry out the proper method and measures against a further spread of G. semen.M-MIN
Omsetning av næringsstoffer i en humøs innsjø (Lundebyvannet) dominert av algen Gonyostomum semen
Nåleflagellaten Gonyostomum semen (Ehrenberg) Diesing, har hatt en markant økning i både utbredelse, forekomst og hyppige oppblomstringer i innsjøer i den boreale og subboreale sonen de siste 50 årene. G. semen blir sett på som en «problemalge» grunnet dens evne til å produsere slimtråder. Det har blitt rapportert om allergiske utslett på badegjester og tette filter ved drikkevannsproduksjon. Dette har ført til nedstengning av badeplasser og medført økonomisk tap for lokalsamfunn. Nyere studier har funnet sammenheng mellom innhold av løst organisk materiale (DOM) og G. semen biomasse. Samtidig ser man en jevn økning av DOM i skogsinnsjøer grunnet klimaforandringer og redusert sur nedbør. Denne studien fokuserer på G. semen sin evne til å omsette og utnytte næringsstoffer fra DOM. Det vil gi en stor konkurransefordel og kan forklare G. semen sin utbredelse og biomassedominans.
Feltstudien ble utført i en eutrof innsjø, Lundebyvannet (59.54911 N, 11.47843 E), som ligger i Indre Østfold kommune, Viken fylke, Norge. Feltperioden varte fra 20. mai til 25. august, 2020. G. semen har vært den dominerende algen i Lundebyvannet siden 1977, og danner årlige oppblomstringer med klorofyllkonsentrasjoner som jevnlig overstiger 100 μg/l. Dette har ført til at Lundebyvannet har vippet mellom «svært dårlig» og «dårlig» økologisk tilstand.
G. semen etablerte seg den 03. juni og forekom ut feltperioden. Det ble registrert to perioder med høye konsentrasjoner av G. semen. Studien fant ingen signifikant sammenheng mellom G. semen biomasse og løst organisk karbon (DOC), og dermed avkrefter at G. semen klarer å omsette DOM. Biomasseveksten av G. semen blir dermed knyttet opp til resirkulering av nitrogen og fosfor fra innsjøinterne kilder. Anaerobe forhold i hypolimnion førte til interngjødsling av fosfat og akkumulering av ammonium. G. semen sin evne til å utføre «diel vertical migration» (DVM) blir sett på som algens største konkurransefordel, og fører til at algen får tilgang til næringsstoffene i hypolimnion.
Selv om studien avkrefter sammenheng mellom DOM og G. semen biomasse, vil en økning av DOM tilrettelegge gunstige forhold for G. semen, ved å påvirke vannets egenskaper. En videre økning i DOM innhold i innsjøer vil dermed kunne føre til videre utbredelse av G. semen og gi utfordringer for vannforvaltning. Overvåkningsprogrammene som benyttes av vannforvaltningen bør videre utvikles, ved å overvåke hypolimnion. Dette vil kunne tilrettelegge data, som vil gi mulighet for riktige tiltak, mot en videre utbredelse av G. semen
Kundelønnsomhetsanalyse i Mosoft AS: hva kjennetegner selskapets lønnsomme kunder? : en aktivitetsbasert tilnærming til kundelønnsomhet
En kundelønnsomhetsanalyse av et utvalg kunder i Mosoft AS.Bakgrunnen for vår undersøkelse er en antagelse om at det kan identifiseres kjennetegn hos de lønnsomme kundene i et foretak, samt at tiltak kan vises for å øke lønnsomheten hos mindre lønnsomme kunder. For å analysere kundelønnsomhetsbildet har vi trukket et utvalg av kundebasen og regnet ut kundens omsetning fratrukket kostnader som gir oss det bidraget hver kunde bringer inn til selskapet, omtalt i oppgaven som kundebidraget. Kundebidraget skal så brukes til grafisk å fremstille fordelingen av kundelønnsomheten i utvalget samt analysere fordelingen av kundelønnsomheten. Analysene vil være bakgrunnen for diskusjonen om tiltak som kan iverksettes av foretaket for å endre lønnsomheten hos kunder som er mindre lønnsomme eller direkte ulønnsomme. Det vil også vises hvordan tiltak kan ha en positiv effekt for hvordan kundene oppfatter Mosoft som helhet eller
hvordan kundene oppfatter produktpakken som selges. Oppgaven skal bidra med et svar på hvilke kunder som er lønnsomme for foretaket, hva som gjør disse kunde lønnsomme, hvilke kunder som ikke er så lønnsomme for selskapet og hva selskapet kan gjøre for å øke lønnsomheten hos disse kundene. Resultatene i oppgaven er vist gjennom kundelønnsomhetsanalyser på et utvalg av Mosoft sin kundemasse, både samlet for utvalget og for hver kategori innen utvalget. Begrensningen
i oppgaven er at det kun er beregnet kundelønnsomhet for ett år, men dette er et verktøy for Mosoft slik at de kan beregne kundelønnsomheten hos sine kunder fremover. Videre kan Mosoft vurdere om kundeforholdene er hensiktsmessige og om kundene bidrar i den grad som er ønsket i forhold til ressurser som inngår i kundeforholdet. Ut i fra analysene kunne konklusjonen trekkes om at de lønnsomme kundene hos Mosoft kjennetegnes ved lavt forbruk av Mosoft sine ressurser, det vil si timer. Vi fant også markante forskjeller i kjennetegn på de lønnsomme og de mindre lønnsomme/ulønnsomme kundene. Analysene av kundelønnsomheten i selskapet identifiserte hvor Mosofts
forbedringsmuligheter i forhold til inntjening på kundene er. Avslutningsvis i oppgaven ble det vist hvilke tiltak som kan iverksettes for å øke inntjeningen på de mindre lønnsomme kundene. Disse tiltakene handler om å skape en økt kundeverdi ved produktet og ha bedre kostnadskontroll i selskapet. The reason for our investigation is the assumption that it can be identified characteristics of the profitable customers in a business enterprise, and that measures can be shown to
increase the profitability of less profitable customers. In order to analyze the customer
profitability we have drawn a sample of the customer base and calculated customer sales minus costs. This gives us the contribution each customer brings to the company, described in this thesis as the customer contribution. The customer contribution will then be used to
graphically depict the distribution of customer profitability in our sample and analyze the distribution of customer profitability. The analysis will be the background for the discussion
of measures that can be implemented by the enterprise to change the profitability of
customers who are less profitable or unprofitable. It will also be shown how measures can have a positive impact on how customers perceive Mosoft as a whole or how customers perceive the product package sold. The thesis will provide a response to which customers that are profitable for the company, what makes those customers profitable, which customers who are not as profitable for the company and what the company can do to increase profitability of these customers.
The results in this paper are shown through customer profitability analysis on a range of
Mosoft’s customer base, both for the total sample and for each category within the sample. The limitation in this study was that only the customer profitability for one year was calculated, but this is a tool for Mosoft so they can calculate customer profitability of their customers in the future. Furthermore Mosoft can consider whether customer relationships are appropriate and whether the customers contribute to the extent that is required in relation to resources that are included in the customer relationship. Based on the analyses conclusions could be drawn that the profitable customers at Mosoft
can be characterized by low consumption of Mosoft’s resources, i.e. hours. We also found significant differences in the characteristics of the profitable and less profitable/unprofitable customers. The analyses of customer profitability in the company identified where the
possibilities for improvement lie for Mosoft in terms of earnings. The last chapter show
which measures can be taken to increase the earnings of the less profitable customers. These measures are all about creating a superior customer value of the product and have better cost control in the company.2017-06-0
The Significance of Gas-Phase Mass Transport in Assessment of kchem and Dchem
In this work, the validity of electrical conductivity relaxation (ECR) as a method for the assessment of chemical surface exchange, kchem, and bulk diffusion, Dchem, coefficients is investigated with respect to mass transport limitations in the gas phase. A model encompassing both the oxygen surface exchange, mass transport in the bulk sample and the gas phase was set up and solved under different conditions using finite element software. It is found that the transport of oxygen in the gas phase is insufficient at low oxygen partial pressures. The effect of mass transport limitations on the computed transport coefficients is shown to be significant and the resulting surface exchange coefficients deviated as much as one order of magnitude from the set values. When mass transport limitations are pronounced, a discrepancy between oxidation and reduction values of the apparent kchem and Dchem is evident and modeled apparent activation energies for kchem are shown to decrease significantly. A criteria for the validity of Dchem is introduced while no such measure could be introduced for kchem. The effect of experimental parameters and material properties on mass transport limitations are presented and general recommendations concerning the assessment of kchem and Dchem are given
Oxygen Non-Stoichiometry and Electrical Conductivity of La0.2Sr0.8Fe0.8B0.2O3 − δ, B = Fe, Ti, Ta
The oxygen non-stoichiometry was determined by coulometric titration for the perovskite oxides La0.2Sr0.8FeO3 − δ and La0.2Sr0.8Fe0.8B0.2O3 − δ (B = Ti4 + and Ta5 +) in the temperature range 600 °C ⩽ T ⩽ 900 °C and the oxygen partial pressure range: 1⋅10−15≤pO2≤0.2091·10−15≤pO2≤0.209 atm. The non-stoichiometry (δ) is observed to decrease with B-site substitution of Fe. The data can be well fitted with simple defect chemistry models. At low oxygen non-stoichiometry all compositions show a deviation from a localized electrons defect model. The standard and partial molar thermodynamic quantities were obtained and a gradual transition from localized to itinerant electrons with decreasing non-stoichiometry is proposed from the δ-dependency of the configurational entropy. The absolute value of the enthalpy of oxidation decreases upon B-site substitution of Fe proposing a decreased thermodynamic stability for the substituted materials. The electrical conductivity was measured at T = 900 °C in the oxygen partial pressure range: 1⋅10−17≤pO2≤0.2091·10−17≤pO2≤0.209 atm. The electrical conductivity and charge carrier mobility decrease upon 20% substitution of Fe roughly by a factor of 2, but do not show a significant dependence on the nature of the B-site dopant