20 research outputs found
Arvostelut
Urpo Kovala
Fiktion talossa kuuluu ÀÀniÀ
Mikko Keskinen: Audio Book. Essays on Sound Technologies in Narrative Fiction.
Maria MÀkelÀ
Kirjoitetut identiteetit ja muita oman alan töitÀ kirjallisuudentutkijoille
Birgit Neumann, Ansgar NĂŒnning & Bo Pettersson (toim.): Narrative and Identity.
Mikko Keskinen
Outoja mielikertomuksia
Lisa Zunshine: Strange Concepts and the Stories They Make Possible.
Jari Kauppinen
Derrida ja tulkinta
Tomi Kaarto: Jacques Derrida and the Question of Interpretation.
Harri Veivo
Digitaalisesta fiktiosta semiotiikan ja reseptioestetiikan kannalta
Mikko Nortela: Bittien poetiikka
Improving coarse-textured mineral soils with pulp and paper mill sludges: Functional considerations at laboratory scale
Building up the organic matter content of coarse-textured soils with organic amendments seeks to ameliorate the productivity of these soils, which is limited by plant available water and nutrient supply. Wood fibre-based sludges from the pulp and paper industry have potential for soil conditioning. In this study, the effects of three different pulp and paper mill sludges at application rates of 10 and 20 vol-% on water retention, respiration, and nitrogen (N) dynamics were examined in a series of laboratory studies using coarse field soils. Water retention curves comprising 13 matric potentials revealed that the amendments increased total soil porosity and volumetric water content at matric potentials corresponding to macro- and mesopores size range with pore diameters of >30 ÎŒm and 30â0.2 ÎŒm, respectively. Volumetric water content at field capacity increased by c. 10â30%, depending on the type (fresh, lime-stabilised and fibre sludge) and application rate of the amendment, with no marked change in the water content at the permanent wilting point. This was reflected as a mean increase of 1.9â3.3 mm in the plant available water content relative to the non-amended soils (17 mm), which corresponds to 19â33 m3 per hectare. At most, an increase of 5.5 mm (55 m3 haâ1) in plant available water was achieved by the fibre sludge amendment at an application rate of 20 vol-%. During a 60-day laboratory incubation, c. 30â40% of the carbon (C) added to soil in the sludge materials was respired as carbon dioxide. Additional N accelerated decomposition without increasing total respired C. Decomposition of the amendments in the soil led to a net N immobilisation of roughly 5â10 mg min-N gâ1 added C, which occurred mainly during the first two weeks after soil incorporation. Overall, pulp and paper mill sludge amendments may serve to alleviate water shortages during drought in coarse-textured soils, but may generate a transient plant-microbe competition in N uptake
35. Rakennuttajakoulutuksen tutkielmat
Julkaisu koostuu kahdestakymmenestÀ 35. rakennuttajakoulutuksen tutkielmasta:
(1) Erno Aalto: Asuinkerrostalon suunnitteluratkaisujen optimointi kokonaisenergiatarkastelussa
(2) Jukka Asikainen: Vaihtoehtoisten urakkamallien vertailu urakkapÀÀtöstÀ varten - Case Ampumaurheilukeskus Napakymppi Oy
(3) Pasi Henttonen: Urakkamuodon valinta energiatehokas palvelutalo
(4) Kimma Kangas: Projektit kaaoksessa vai kaaoksen reunalla? Teoria rakennushankkeen riskienhallinnasta
(5) Pekka Karjalainen: SisÀilmaongelmien huomioon ottaminen korjausrakentamisessa
(6) Kari Kerminen: LisĂ€ â ja muutostyöt - YSE 1998
(7) Harri Keskinen: Infrahankkeen toimintaohjeet tapaturma-, onnettomuus- ja kriisitilanteissa - Työturvallisuus, riskienhallinta
(8) Jouni Koskela: Uudisrakentaminen peruskorjauksen vaihtoehtona taloyhtiöissÀ - Peruskorjaus ja tÀydennysrakentaminen
(9) Jouni Lindberg: Espoon kaupungin opettaja-asunnot, omaisuusmassan straterinen kehittÀminen ja toimenpide ehdotukset
(10) Ismo Louhi: Kiinteistöinvestoinnin hankekuvaus ja rakennuttaminen. Suur-Seudun Osuuskauppa SSO
(11) Saku Lukkala: SisÀilmaongelmien haltuunotto - Asiakasprojekteihin liittyvÀ toimintaohjeisto
(12) Priit Nukka: Turvallisuuskoordinaattorin tehtÀvÀt Tampereen työvÀenteatterin toisen vaiheen laajennuskohteessa
(13) Anja Rinta-Jaskari: Jaetun urakan ja projektinjohtourakan soveltuvuuden tarkastelu korjausrakennuskohteessa
(14) Marita Rovamo: Puhtaudenhallinta rakennushankkeessa
(15) Kyösti Schwartz: LEAN-ajattelun periaatteiden hyödyntÀminen hankkeen projektinjohtopalvelumallissa rakennuskonsultin tehtÀvien osalta
(16) Tapio Siirto: Katujen kuntoluokkakartat
(17) Katriina Silvan: Rakennuttajan turvallisuuskoordinaattorin tehtÀvÀt kÀytÀnnössÀ - Perustajaurakointi, asuinrakentaminen, uudisrakentaminen
(18) Heikki Sopanen: Kaatron koulu rakennuttaminen - Peruskorjauksesta uudisrakennukseksi
(19) Kari Visunen: Rakennuttajakonsultin suunnittelun ohjaus teollisuusprojektissa
(20) Nina VÀistö: StrategialÀhtöisen toimitila-analyysin hyödyistÀ kiinteistökehittÀmisess
MetsÀteollisuuden kuitulietteiden peltoviljelykÀyttö karkeilla kivennÀismailla
Viimeaikaiset tulokset massa- ja paperiteollisuuden sivuvirroista ja tehtaan jĂ€tevesien puhdistusprosesseista syntyvien kuitulietteiden kĂ€ytöstĂ€ maanparannusaineina hienojakoisilla viljelymailla ovat olleet lupaavia. Kuitulietteiden sato-, hiilisyöte- ja maanparannusvaikutusten selvittĂ€miseksi karkeilla kivennĂ€ismailla (KHt) perustettiin BiosfÀÀri-hankkeessa (BiosfÀÀri Pohjois-Savo; Biomassan ja biojalostusteknologioiden hyödyntĂ€minen liiketoiminnan kasvattamisessa) Luke Maaningalle kaksivuotinen, lohkoittain satunnaistettu ja neljĂ€nĂ€ kerranteena toteutettu kenttĂ€koe. Timotei-nurminatanurmi perustettiin kesĂ€kuussa 2020 suojaviljan alle. Ennen kylvöÀ kuitulietteet levitettiin maan pintaan (21â28 tuore-t ha-1, liukoinen-N n. 15 kg ha-1, kokonais-P n. 26 kg ha-1) ja Ă€estettiin noin 7 cm:n syvyyteen. Toinen metsĂ€teollisuuden kuitulietteistĂ€ oli tyyppinimeltÀÀn kalkkistabiloitu puhdistamoliete (kalkkikuitu Kuopio; Fortum Waste Solution Oy; jatkossa maanparannuskuitu A), kun taas toinen oli hygienisoimaton ja tuotteistamaton (Stora Enso Oyj, Varkaus; jatkossa maanparannuskuitu B). KuitulietteistĂ€ otetuissa nĂ€ytteissĂ€ ei todettu salmonellabakteereita ja Escherichia coli -pitoisuudet (<10 pmy g-1) alittivat raja-arvot. Ennakkotietojen perusteella levitysmÀÀrĂ€t suunniteltiin siten, ettĂ€ keskimÀÀrĂ€inen kadmiumin enimmĂ€iskuormitus ei ylittyisi ja lisĂ€tty hiilimÀÀrĂ€ olisi samansuuruinen kuitukoejĂ€senten kesken (toteuma n. 3100 kg C ha-1). Molemmilla kuitulietteillĂ€ oli mukana kaksi mineraalityppilannoitustasoa (40 ja 80 kg N ha-1, lisĂ€nĂ€ n. 40 kg K ha-1). Mukana oli myös mineraalityppiportaat (0, 40, 80, 120 kg N ha-1, lisĂ€nĂ€ 10 kg P ha-1, n. 40 kg K ha-1). TĂ€ssĂ€ raportissa tuloksia esitetÀÀn karsitusti seuraaville koejĂ€senille: 1) typpilannoittamaton 0 kg N ha-1 (jatkossa 0 N), 2) mineraalityppiporras 80 kg N ha-1 (jatkossa 80 N), 3) maanparannuskuitu A + 80 N ja 4) maanparannuskuitu B + 80 N. Nurmivuonna 2021 tarkasteltiin kuitulevitysten jĂ€lkivaikutusta. Mineraalitypen lannoitustasot sĂ€ilytettiin samanlaisina kuin vuonna 2020 (lisĂ€nĂ€ 1. niitossa: 20 kg P ha-1, n. 25 kg K ha-1; 2. niitossa: 0 kg P ha-1, n. 25 kg K ha-1). EnsimmĂ€isenĂ€ koevuonna puimalla korjatun ohran sato (15% kosteus) oli kuitukoejĂ€senillĂ€ 80 kg N ha-1 -lisĂ€ystasolla keskimÀÀrin 3840 kg ha-1, eikĂ€ poikennut tilastollisesti merkitsevĂ€sti koejĂ€senestĂ€ 80 N. Vuonna 2021 kuitukoejĂ€senet tuottivat keskimÀÀrin 980 kg ka ha-1 suuremman nurmen kokonaiskuiva-ainesadon verrattuna 80 N -koejĂ€seneen. TĂ€mĂ€ satoero oli tilastollisesti merkitsevĂ€ molemmilla maanparannuskuiduilla ja selittyi todennĂ€köisesti kuitujen sisĂ€ltĂ€mĂ€n typen mineralisoitumisella.
 
Association of Cumulative Paternal Early Life Stress With White Matter Maturation in Newborns
This cohort study examines infants and parents in the FinnBrain Birth Cohort to assess the association between paternal cumulative early life stress and offspring brain development.Question Is there an association between paternal early life stress exposure and newborn offspring brain development? Findings In the FinnBrain Birth Cohort study, among 72 trios of infants and their parents, a statistically significant association was found between paternal cumulative early life stress and child brain development, which persisted after controlling for several maternal variables. Meaning These data suggest an intergenerational mode of inheritance of offspring brain development; this finding may have implications for pediatric neuropsychiatric disorders.Importance Early life stress (ELS) has been shown to affect brain development and health outcomes. Recent animal studies have linked paternal early stress exposures with next-generation outcomes. Epigenetic inheritance through the male germline has been suggested to be one of the mechanisms. Objectives To test whether paternal ELS, as measured using the Trauma and Distress Scale, is associated with neonate brain development. Design, Setting, and Participants This cohort study included data from participants from the prospective 2-generation FinnBrain Birth Cohort, which was collected from 2011 to 2015. Pregnant women and the fathers were consecutively recruited at gestational week 12 from maternity clinics in Finland. Magnetic resonance imaging data were analyzed in 2019. Participants in this study were 72 families (infant, father, mother). Exposure Paternal exposure to ELS. Main Outcomes and Measures Fractional anisotropy (FA) values in the major white-matter tracts of the newborn brain. Results A total of 72 trios (infant, mother, and father) were analyzed. At the time of delivery, the mean (SD) age was 31.0 (4.4) years for fathers and 30.3 (4.5) years for mothers. Forty-one infants (57%) were boys; mean (SD) child age at inclusion was 26.9 (7.2) days from birth and 205 (8) days from estimated conception. Increasing levels of paternal ELS were associated with higher FA values in the newborn brain in the body of the corpus callosum, right superior corona radiata, and retrolenticular parts of the internal capsule. This association persisted after controlling for maternal ELS, maternal socioeconomic status (SES), maternal body mass index, maternal depressive symptoms during pregnancy, child sex, and child age from birth and gestation corrected age when imaged. In additional region-of-interest analyses, the association between FA values and paternal Trauma and Distress Scale sum scores remained statistically significant in the earliest maturing regions of the brain, eg, the genu of the corpus callosum (in the regression models, beta = 0.00096; 95% CI, 0.00034-0.00158; P = .003) and the splenium (beta = 0.00090; 95% CI, 0.00000-0.00180; P = .049). Conclusions and Relevance This cohort study found a statistically significant association between paternal ELS and offspring brain development. This finding may have far-reaching implications in pediatrics, as it suggests the possibility of a novel route of intergenerational inheritance of ELS on next-generation brain development
Unettomuuden arviointi ja hoito työterveyshuollossa
TÀssÀ tutkimuksessa arvioitiin
kognitiivis-behavioraalisen ryhmÀhoidon soveltuvuutta ja vaikutusta
työterveyshuollossa erilaisia työaikoja tekevien työntekijöiden
unettomuusoireisiin, unettomuudesta koettuun haittaan, unettomuutta
yllÀpitÀviin haitallisiin ajatusmalleihin, psyykkiseen ja somaattiseen oireiluun,
elÀmÀnlaatuun ja työkykyyn. LisÀksi tutkittiin hoidon vaikutusta
osallistujien fysiologisiin stressivasteisiin ja kognitiiviseen suorituskykyyn
A Novel Approach for Manual Segmentation of the Amygdala and Hippocampus in Neonate MRI
The gross anatomy of the infant brain at term is fairly similar to that of the adult brain, but structures are immature, and the brain undergoes rapid growth during the first 2 years of life. Neonate magnetic resonance (MR) images have different contrasts compared to adult images, and automated segmentation of brain magnetic resonance imaging (MRI) can thus be considered challenging as less software options are available. Despite this, most anatomical regions are identifiable and thus amenable to manual segmentation. In the current study, we developed a protocol for segmenting the amygdala and hippocampus in T2-weighted neonatal MR images. The participants were 31 healthy infants between 2 and 5 weeks of age. Intra-rater reliability was measured in 12 randomly selected MR images, where 6 MR images were segmented at 1-month intervals between the delineations, and another 6 MR images at 6-month intervals. The protocol was also tested by two independent raters in 20 randomly selected T2-weighted images, and finally with T1 images. Intraclass correlation coefficient (ICC) and Dice similarity coefficient (DSC) for intra-rater, inter-rater, and T1 vs. T2 comparisons were computed. Moreover, manual segmentations were compared to automated segmentations performed by iBEAT toolbox in 10 T2-weighted MR images. The intra-rater reliability was high ICC >= 0.91, DSC >= 0.89, the inter-rater reliabilities were satisfactory ICC >= 0.90, DSC >= 0.75 for hippocampus and DSC >= 0.52 for amygdalae. Segmentations for T1 vs. T2-weighted images showed high consistency ICC >= 0.90, DSC >= 0.74. The manual and iBEAT segmentations showed no agreement, DSC >= 0.39. In conclusion, there is a clear need to improve and develop the procedures for automated segmentation of infant brain MR images
SeurantakĂ€sikirja Suomen merenhoitosuunnitelman seurantaohjelmaan vuosille 2020â2026
TĂ€mĂ€ merenhoidon seurantakĂ€sikirja kĂ€sittÀÀ merenhoitosuunnitelman seurantaohjelman kuvauksen kokonaisuudessaan. Se pĂ€ivittÀÀ vuoden 2014â2020 seurantaohjelman ja sitĂ€ sovelletaan vuoden 2020 heinĂ€kuusta vuoden 2026 heinĂ€kuuhun. Seurantaohjelma on osa merenhoidon suunnittelua, jota tehdÀÀn vesienhoidon ja merenhoidon jĂ€rjestĂ€misestĂ€ annetun lain (272/2011) ja merenhoidon jĂ€rjestĂ€misestĂ€ annetun valtioneuvoston asetuksen (980/2011) toteuttamiseksi. TĂ€mĂ€ laki ja asetus on annettu meristrategiadirektiivin (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY yhteisön meriympĂ€ristöpolitiikan puitteista) kansallista toimeenpanoa varten. Suomessa meristrategiadirektiivin mukaista meristrategiaa kutsutaan merenhoitosuunnitelmaksi.
Suomen seurantaohjelma koostuu 13:sta ohjelmasta, joiden alla on yhteensÀ 44 alaohjelmaa. TÀhÀn pÀivitettyyn seurantaohjelmaan lisÀttiin kuusi uutta alaohjelmaa ja useita alaohjelmia muokattiin joko muuttuneiden vaatimusten, kehittyneempien menetelmien tai muuttuneen toimintaympÀristön takia. Merenhoidon uusia vaatimuksia ovat meristrategiadirektiivin liitteen 3 pÀivitys (EU/2017/845), Euroopan komission pÀÀtös EU/2017/848 merivesien hyvÀn ekologisen tilan vertailuperusteista ja menetelmÀstandardeista sekÀ seurantaa ja arviointia varten tarkoitetut tÀsmennykset standardoiduista menetelmistÀ. SeurantakÀsikirja koostuu kolmesta osasta: seurantaohjelman tausta, varsinainen seurantaohjelma, ja kolmas osa, joka kÀsittelee seurannan kehitystarpeita, kustannuksia ja riittÀvyyttÀ. Seurantaohjelma kattaa ekosysteemilÀhestymistavan mukaisesti erilaisia muuttujia, jotka kuvaavat toisaalta veden ominaisuuksia ja laatua ja toisaalta ekosysteemin osia ja niiden tilaa sekÀ niihin kohdistuvia ihmisestÀ johtuvia paineita.
Seurannan alaohjelmissa on kuvattu mitattavat meriympÀristön ominaisuudet tai paineet, niiden seurantatiheys, indikaattorit, joihin seurantatietoa kÀytetÀÀn, seurannalla kootun tiedon hallinta ja yhteydet meristrategiadirektiivin hyvÀn tilan laadullisiin kuvaajiin ja kriteereihin