15 research outputs found
Female breeding dispersal to higher quality habitats in a philopatric top predator
Philopatry and monogamy are conventionally viewed as strategies for improving fitness. Many philopatric and monogamous species have, however, been shown to perform breeding dispersal-an exchange of territory (and often also partner) between two breeding seasons. The adaptiveness of breeding dispersal remains controversial, as data remain scarce and sporadic. For the Northern Goshawk, a typically highly philopatric and monogamous forest raptor, pairs breeding in barren forest landscapes produce fewer fledglings than pairs breeding in more productive landscapes. Using data on Finnish breeding female Goshawks (Accipiter gentilis) during 1999-2016, we tested the hypotheses that: (1) breeding dispersal is more likely at barren territories, (2) dispersing females move to less barren territories, and (3) breeding dispersal improves the survival of young. About 29% of the female Goshawks in our study performed breeding dispersal, which contrasts to philopatry and suggest that site and partner fidelities show large variation within the species' breeding range. We found no evidence that territorial landscape barrenness (proxy on habitat quality) affects the probability of breeding dispersal. However, females that dispersed upgraded to less barren territories. Nevertheless, there were no subsequent effects of breeding dispersal on reproductive performance, suggesting no obvious difference in the capability of rearing young at either site. Although dispersal events were directed to less barren habitats, we suggest that female dispersal is not driven by the pursue for more prospersous habitats, rather that those females are forced to move, for whatever reason. In addition to other observed reasons such as female-female competition for mates and loss of the original mate, intense logging of mature forests lowering local food availability and restricting nest site availability were likely a partial cause of increased breeding dispersal.Peer reviewe
Female breeding dispersal to higher quality habitats in a philopatric top predator
Philopatry and monogamy are conventionally viewed as strategies for improving fitness. Many philopatric and monogamous species have, however, been shown to perform breeding dispersal-an exchange of territory (and often also partner) between two breeding seasons. The adaptiveness of breeding dispersal remains controversial, as data remain scarce and sporadic. For the Northern Goshawk, a typically highly philopatric and monogamous forest raptor, pairs breeding in barren forest landscapes produce fewer fledglings than pairs breeding in more productive landscapes. Using data on Finnish breeding female Goshawks (Accipiter gentilis) during 1999-2016, we tested the hypotheses that: (1) breeding dispersal is more likely at barren territories, (2) dispersing females move to less barren territories, and (3) breeding dispersal improves the survival of young. About 29% of the female Goshawks in our study performed breeding dispersal, which contrasts to philopatry and suggest that site and partner fidelities show large variation within the species' breeding range. We found no evidence that territorial landscape barrenness (proxy on habitat quality) affects the probability of breeding dispersal. However, females that dispersed upgraded to less barren territories. Nevertheless, there were no subsequent effects of breeding dispersal on reproductive performance, suggesting no obvious difference in the capability of rearing young at either site. Although dispersal events were directed to less barren habitats, we suggest that female dispersal is not driven by the pursue for more prospersous habitats, rather that those females are forced to move, for whatever reason. In addition to other observed reasons such as female-female competition for mates and loss of the original mate, intense logging of mature forests lowering local food availability and restricting nest site availability were likely a partial cause of increased breeding dispersal.</p
Tiedeopetus ja -kasvatus ammatillisessa koulutuksessa : Koiratutkimuksen hyödyntÀminen elÀintenhoidon koulutusohjelmassa
Ammatillisen koulutuksen tehtĂ€vĂ€nĂ€ on ammattitaidon opettamisen ohella tukea ihmisenĂ€ kasvua ja parantaa opiskelijan jatko-opintomahdollisuuksia. Tiedekasvatus ja âopetus ammatillisissa oppilaitoksissa edistÀÀ nĂ€itĂ€ pÀÀmÀÀriĂ€. Tiedekasvatus tukee oman ajattelun kehittymistĂ€ ja kokonaisuuksien ymmĂ€rtĂ€mistĂ€. NĂ€mĂ€ taidot ovat tĂ€rkeitĂ€ elinikĂ€isen oppimisen prosessissa. Tiedekasvatus kuuluu siis myös ammatilliseen koulutukseen.
ElÀintenhoitajaopiskelijalla on usein koiraharrastuskokemusta. TÀmÀ tuo mukanaan arkikÀsityksiÀ ja uskomuksia, joita on tÀrkeÀÀ oppia kriittisesti arvioimaan. Tutkimustiedon kÀyttö koira-alan opetuksessa on suositeltavaa, koska harrastuspohjaisella alalla lÀhdemateriaalin taso on kirjavaa ja siten hyvÀn lÀhdekritiikin noudattaminen on tÀrkeÀÀ.
Koira-alan tutkimus on usein soveltavaa, joten tutkimustuloksia on helppo hyödyntÀÀ ammatillisessa koulutuksessa. Tiedekasvatusta tulisi yhdistÀÀ kÀytÀnnön työtehtÀvien harjoitteluun soveltavalla tasolla aina, kun se on mahdollista. KÀyttÀmÀllÀ elÀviÀ, tilanteessa lÀsnÀ olevia koiria opettajalla on mahdollisuus saada tiedeopetukseensa koira-avusteisen pedagogiikan hyötyjÀ.
Jotta opettaja kykenisi ajantasaiseen tiedeviestintÀÀn, hÀnen tulee seurata oman alansa uusinta tutkimusta esimerkiksi lukemalla tieteellisiÀ julkaisuita tai osallistumalla tiedekonferensseihin. Ammatillisten oppilaitosten kannattaisi harkita opettajilleen pÀÀsyÀ tieteellisten julkaisuiden elektronisiin tietokantoihin. Tutkimusten hyvÀ saatavuus lisÀisi todennÀköisesti tutkimustiedon hyödyntÀmistÀ ammatillisessa koulutuksessa.
Osallistuin ammatillisen opettajankoulutuksen kehittÀmishankkeeni puitteissa poikkitieteelliseen koira-alan tiedekonferenssiin Canine Science Forumiin Barcelonassa 24.-27.7.2012. Konferenssissa esillÀ olleiden tutkimusten kautta olen uudistanut opetusmateriaaliani ja tehnyt hankesuunnitelman koiratutkimuksen tiedepÀivÀn jÀrjestÀmisestÀ oppilaitoksessamme
Relaunching a global brand by a local subsidiary of a MNC for a specific distribution channel after an acquisition The case of Vichy by L'Oréal Finland
Relaunching a brand consists of several phases, starting from decision to relaunch and timing followed by implementing the strategic launch decisions mainly by the MNC. The local subsidiary implements most of the tactical decisions, concerning such as product, price, promotion and distribution
Opiskelijoiden kokemuksia ja kÀsityksiÀ alisuorittamisesta opettajankoulutuslaitoksen kulttuurisena piirteenÀ
TÀmÀn tutkielman aiheena oli alisuorittaminen JyvÀskylÀn opettajankoulutuslaitoksen kulttuurisena piirteenÀ. Tutkimuksessa selvitettiin, millaisia alisuorittamisen syitÀ ilmenee opiskelijoiden haastatteluissa.
Tutkimusaineisto kerÀttiin syvÀhaastattelumetodilla yhdeksÀltÀ luokanopettajaopiskelijalta. Aineistonanalyysi oli aineistolÀhtöistÀ. Analyysimetodina hyödynnettiin teemoittelua. Tutkimusongelma muotoutui tÀsmÀlliseksi teemoittelun muuttuessa tarkemmaksi.
Tutkimuksessa löydettiin viisi syytÀ, jotka aiheuttavat alisuorittamista. Syyt liittyvÀt vaatimustasoon, palautteeseen ja arviointiin, opetukseen, opettajien asenteeseen sekÀ vertaisryhmÀÀn. Vaatimustaso koetaan ristiriitaisena. PÀÀsÀÀntöisesti se on liian alhainen, mutta toisinaan liian korkea. Opinnoista ei saada palautetta tai se koetaan merkityksettömÀksi. Useimmiten palaute on vain merkintÀ rekisterissÀ ja lisÀksi hyvÀn arvosanan saa helposti. Opetukseen liittyvÀt syyt jaetaan kolmeen ryhmÀÀn: opetusmetodeihin, opetussisÀltöihin ja opintojen kuormittavuuteen. OpetussisÀllöt koetaan merkityksettömiksi, hajanaisiksi ja pÀÀllekkÀisiksi. Opetusmetodit eivÀt palvele opiskelijoiden tarpeita. LisÀksi opinnot koetaan kuormittavina, minkÀ vuoksi tehtÀviÀ joudutaan priorisoimaan. Opettajankoulutuslaitoksen opettajien koetaan olevan joko hyvÀsydÀmisiÀ tai vÀlinpitÀmÀttömiÀ opiskelijoiden suorittamista kohtaan. Osa opettajista aliarvioi opiskelijoiden kykyjÀ. Opiskelijat levittÀvÀt keskuudessaan kielteistÀ opiskeluilmapiiriÀ, mikÀ edesauttaa alisuoriutumisilmiön kehittymistÀ opettajankoulutuslaitoksessa
High levels of inbreeding with spatial and hostâassociated structure in lice of an endangered freshwater seal
Host-specialist parasites of endangered large vertebrates are in many cases more endangered than their hosts. In particular, low host population densities and reduced among-host transmission rates are expected to lead to inbreeding within parasite infrapopulations living on single host individuals. Furthermore, spatial population structures of directly-transmitted parasites should be concordant with those of their hosts. Using population genomic approaches, we investigated inbreeding and population structure in a host-specialist seal louse (Echinophthirius horridus) infesting the Saimaa ringed seal (Phoca hispida saimensis), which is endemic to Lake Saimaa in Finland, and is one of the most endangered pinnipeds in the world. We conducted genome resequencing of pairs of lice collected from 18 individual Saimaa ringed seals throughout the Lake Saimaa complex. Our analyses showed high genetic similarity and inbreeding between lice inhabiting the same individual seal host, indicating low among-host transmission rates. Across the lake, genetic differentiation among individual lice was correlated with their geographic distance, and assignment analyses revealed a marked break in the genetic variation of the lice in the middle of the lake, indicating substantial population structure. These findings indicate that movements of Saimaa ringed seals across the main breeding areas of the fragmented Lake Saimaa complex may in fact be more restricted than suggested by previous population-genetic analyses of the seals themselves.publishedVersio
Sairaanhoitajan perusosaamisen varmistaminen : opetussuunnitelmasuosituksen kehittÀminen
Palliatiivisen hoidon perusosaamisen varmistamiseksi EduPal-hankkeessa kehitettiin palliatiivi-
sen hoidon opetussuunnitelmasuositus sairaanhoitajan tutkintoon. Suosituksen tavoitteena oli
yhdenmukaistaa palliatiivisen hoidon osaaminen ja opetus sairaanhoitajakoulutuksessa. Suosi-
tus rakennettiin siten, ettÀ opetus on helppo integroida olemassa olevaan opetussuunnitel-
maan. Suosituksia annettiin palliatiivisen hoidon sisÀllöistÀ, osaamistavoitteista, opetusmenetel-
mistÀ sekÀ horisontaalisesta ja vertikaalista opetuksen integroinnista. Opetussuunnitelmasuosi-
tuksen jalkautumista kartoitettiin kyselyn avulla, jonka tuloksista ilmeni, ettÀ suositus tunnetaan
melko hyvin (ka 7,2). Jatkossa on tÀrkeÀÀ edelleen seurata ja arvioida suosituksen jalkautumista
ja mahdollisia muutostarpeita