17 research outputs found
Lasten fyysinen aktiivisuus : Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan 3.- ja 5.-luokkalaiset
OpinnaÌytetyoÌmme tavoitteena oli saada tietoa Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan 3.- ja 5.-luokkalaisten fyysisestaÌ aktiivisuudesta. TyoÌmme tarkoituksena oli selvittaÌaÌ, liikkuvatko lapset liikuntasuositusten mukaisesti ja naÌin ollen terveytensaÌ kannalta riittaÌvaÌsti. LisaÌksi selvitimme, kuinka paljon ja millaÌ intensiteetillaÌ lapset liikkuivat, sekaÌ kuinka paljon he viettivaÌt aikaa istuen ja makuulla valveillaoloajastaan. TyoÌmme tulokset antavat aluekohtaista tietoa, jota voidaan hyoÌdyntaÌaÌ tutkimusalueiden lasten liikkumisen kehittaÌmisessaÌ.
TyoÌmme oli maÌaÌraÌllinen tutkimus, jossa tutkimustietoa keraÌttiin objektiivisesti liikemittareiden avulla. Liikemittarilla keraÌttiin tietoa lasten paÌivittaÌisestaÌ liikkumisesta vaÌhintaÌaÌn neljaÌn paÌivaÌn ajalta. TyoÌmme aineisto pohjautuu LIITU 2016 - tutkimuksen aineistoon. Tutkimus toteutettiin kevaÌaÌllaÌ 2016, ja tutkimuksemme otos koostui 394 alakouluikaÌisestaÌ lapsesta. Teimme tutkimuksen yhteistyoÌssaÌ UKK-instituutin kanssa, ja saimme liikemittareista saadut datatiedot heiltaÌ. Analysoimme liikemittareiden datatiedot keskimaÌaÌraÌisten osuuksien perusteella.
Tutkimustuloksemme osoittivat, ettaÌ lasten liikkuminen ja paikallaanolo muuttuivat iaÌn myoÌtaÌ. Sukupuolten vaÌlillaÌ havaittiin myoÌs eroja. Lapset viettivaÌt noin puolet valveillaoloajastaan istuen ja makuuasennossa. Nuoremman ikaÌluokan lapset olivat aktiivisempia paÌivaÌn aikana kuin vanhemman ikaÌluokan lapset. Paikallaan oloa kertyi 3.-luokkaisille vaÌhemmaÌn kuin 5.-luokkalaisille. Pojat viettivaÌt enemmaÌn aikaa paikallaan kuin tytoÌt, mutta myoÌs liikkuivat reippaasti ja rasittavasti heitaÌ enemmaÌn.
Noin puolet lapsista liikkui terveytensaÌ kannalta riittaÌvaÌsti. Liikuntasuositusten toteutumisessa oli suuria eroja ikaÌryhmien ja sukupuolten vaÌlillaÌ. Lasten tulisi liikkua reippaasti ja rasittavasti laÌpi elaÌmaÌn, ja heidaÌn tulisi taÌyttaÌaÌ liikuntasuositukset. TaÌmaÌ pohjautuu reippaan ja rasittavan liikkumisen terveyshyoÌtyihin. Lasten terveydelle on parasta liikkua reippaasti paÌivittaÌin ja vaÌlttaÌaÌ paikallaanoloa. Passiivisuudella on todettu olevan terveydelle haitallisia tekijoÌitaÌ.The aim of our thesis was to gather information about 3rd and 5th gradersâ physical activity in Lapland and North Ostrobothnia. Our purpose was to study whether children exercise conforming to the physical activity guidelines as to maintain good health. In addition, we researched on how much and with what level of intensity these children moved and how much time they spent sitting and laying down while being awake. The results of our thesis provide information about regional activity habits that can be used in development of children'sâ physical activity in those regions.
Our thesis was a quantitative study in which the objective research data was collected by using accelerometers. The statistics of childrenâs daily activities were gathered with the accelerometers during four days. Our study is based on the LIITU 2016 -study. The study was conducted in collaboration with UKK institute in the spring of 2016 and 394 primary schoolers took part in it. After they gave us the data of accelerometers, we analysed results using the mediocre method.
Our results indicated that the amount of activity and sedentary behaviour in children changes with age. There were also noticeable differences between genders. Children spent approximately half of their time awake in a sitting position or laying down. The children in the younger age group were less sedentary and they did more physical activities during the day than the children in the older age group. Boys spent more time being sedentary compared to girls but they also did more moderate- and vigorous-intensity activities than girls.
About half of the children fulfilled the recommendations of the physical activity guidelines. There were multiple differences in the fulfilment of the physical activity guidelines between ages and genders. The children should fulfil the recommendations of physical activity. The recommendations are based on the positive health effects of moderate- and vigorous-intensity moving. Sedentary behaviour has many negative effects to health and children should reduce being sedentary
LÀhiympÀristön kÀveltÀvyyden yhteys ikÀÀntyneiden henkilöiden vapaa-ajan toimintoihin osallistumiseen kodin ulkopuolella
Fyysisen ympÀristön eri tekijÀt, kuten kÀveltÀvyys, voivat vaikuttaa ikÀÀntyneiden henkilöiden osallistumiseen kodin ulkopuolisiin vapaa-ajan toimintoihin. KÀveltÀvyys kuvaa ympÀristön soveltuvuutta kÀvelyyn. Kodin ulkopuolisiin toimintoihin osallistumisen on todettu olevan yhteydessÀ useisiin terveyteen liittyviin tekijöihin. Tutkimustietoa ympÀristön kÀveltÀvyyden ja vapaa-ajan toimintoihin osallistumisen vÀlisestÀ yhteydestÀ on rajallinen mÀÀrÀ. TÀmÀn pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli selvittÀÀ, onko lÀhiympÀristön kÀveltÀvyys yhteydessÀ vapaa-ajan toimintoihin osallistumisen useuteen ja muotoon kodin ulkopuolella.
Tutkimus on osa âMaantieteelliset piirteet ja iĂ€kkĂ€iden liikkuminen ulkonaâ (GEOage) -hankkeen ja Life-Space Mobility in Old Age (LISPE) -kohorttitutkimuksen tutkimustuloksia. Tutkimukseen osallistui 848 kotona itsenĂ€isesti asuvaa 75â90-vuotiasta henkilöÀ JyvĂ€skylĂ€n ja Muuramen alueelta. LĂ€hiympĂ€ristön kĂ€veltĂ€vyyttĂ€ mitattiin kĂ€veltĂ€vyysindeksin avulla, joka muodostui monimuotoisen maankĂ€ytön, katuristeyksien lukumÀÀrĂ€n ja asukasluvun pohjalta. Korkeampi indeksiluku merkitsi alueen parempaa kĂ€veltĂ€vyyttĂ€. Vapaa-ajan toiminnot jaettiin kodin ulkopuolisiin ryhmĂ€toimintoihin esim. kerhotoimintaan osallistuminen, kulttuurisiin ja yksin tehtĂ€viin toimintoihin esim. teatterissa kĂ€ynti sekĂ€ fyysiseen aktiivisuuteen esim. marjastus. KĂ€veltĂ€vyyden ja vapaa-ajan toimintoihin osallistumisen vĂ€listĂ€ yhteyttĂ€ tutkittiin binÀÀrisellĂ€ logistisella regressioanalyysillĂ€. Taustamuuttujina olivat ikĂ€, sukupuoli, koulutusvuodet, taloudellinen tilanne, siviilisÀÀty, liikkumiskyky, sairauksien lukumÀÀrĂ€ ja apuvĂ€lineiden kĂ€yttö.
Eri kĂ€veltĂ€vyysalueilla asuminen oli yhteydessĂ€ ikÀÀntyneiden henkilöiden vapaa-ajan toimintoihin osallistumiseen. Korkealla kĂ€veltĂ€vyysalueella asuvat henkilöt osallistuivat useammin kulttuurisiin ja yksin tehtĂ€viin toimintoihin kuin matalalla kĂ€veltĂ€vyysalueella asuvat henkilöt (OR=1.59, 95 % LV = 1.11â2.28). Korkealla kĂ€veltĂ€vyysalueella asuvat henkilöt osallistuivat puolestaan harvemmin kodin ulkopuoliseen fyysiseen aktiivisuuteen kuin matalalla kĂ€veltĂ€vyysalueella asuvat henkilöt (OR=0.63, 95 % LV = 0.42â0.94). RyhmĂ€toimintoihin osallistuminen ei ollut tilastollisesti merkitsevĂ€sti yhteydessĂ€ asuinalueen kĂ€veltĂ€vyyteen (OR=1.30, 95 % LV = 0.93â1.81).
Vapaa-ajan toimintoihin osallistuminen vaihtelee eri kĂ€veltĂ€vyysalueilla asuvien ikÀÀntyneiden henkilöiden vĂ€lillĂ€. Kaupungin rakennettu ympĂ€ristö saattaa kannustaa ikÀÀntyneitĂ€ henkilöitĂ€ erilaiseen osallistumiseen kuin maalaisseudun ympĂ€ristö. LĂ€hiympĂ€ristöt tulisi luoda kĂ€yttĂ€jĂ€ystĂ€vĂ€llisiksi, jotka kannustaisivat ikÀÀntyneitĂ€ henkilöitĂ€ liikkumaan ja osallistumaan kodin ulkopuolella.Different factors of the physical environment, such as walkability, can enhance or restrict older peopleâs participation in leisure activities. Walkability depicts the environment's suitability for walking. Participation in leisure activities has been found to be related to numerous factors of health. There is a limited amount of studies concerning the relation between environment walkability and participation in leisure activities. The purpose of this masterâs thesis is to investigate whether neighborhood walkability is related to frequency and type of participation in leisure activities outside the home.
This study is part of the âGeographic Characteristics, Outdoor Mobility and Physical Activity of Older Peopleâ (GEOage) project and the âLife-Space Mobility in Old Ageâ (LISPE) cohort. The sample consisted of 848 community-dwelling older people aged 75â90 living in the municipalities of JyvĂ€skylĂ€ and Muurame. Neighborhood walkability was measured by a walkability index. The walkability index consisted of mixed land use, street connectivity, and population density. Higher walkability index score indicated better walkability in the area. Leisure activities were divided into group activities, such as club activity, non-group cultural and other activities, such as going to the theater, and physical activity outside the home, such as berry picking. Binary logistic regression analyses were used to investigate the relationships between walkability and participation in leisure activities. Background variables were age, sex, years of education, economic situation, marital status, mobility, number of diseases and the use of medical aids.
Living in areas with different walkability index was associated with older peopleâs participation in leisure activities. The older people who lived in areas with a high walkability index were more likely to participate in non-group and cultural activities than older people living in areas with a low walkability index (OR=1.59, 95 % Cl = 1.11â2.28). People living in areas with a low walkability index participated more frequently in physical activity outside the home (OR=0.63, 95 % Cl = 0.42â0.94). The association between walkability and participation in group activities outside the home was not statistically significant (OR=1.30, 95 % CI = 0.93â1.81).
Participation in leisure activities varies between older people living in different walkability areas. The cityâs built environment can encourage older people to different types of participation in activities when compared to the countryside. Therefore, the neighborhood should be made user-friendly to encourage older people to walk and participate in activities outside the home
Performance in blue fox (Vulpes lagopus) fed low-protein diets supplemented with DL-methionine and L-histidine
The effects of low-protein diets supplemented with DL-methionine (MET) and L-histidine (HIS) on growth, pelt size and pelt quality were studied in two performance trials conducted at the Kannus Research Farm Luova Ltd, Finland. Both trials were conducted with 200 blue foxes, caged male-female pairs, initial age on average 20 weeks (trial 1) and 25 weeks (trial 2). In trial 1, diets contained digestible crude protein (DCP) 24%, 20% and 16% of metabolisable energy (ME). In trial 2, diets contained DCP 20%, 16.5% and 13% of ME. In both trials, the middle protein level was fed with or without MET and the lowest protein level was fed with MET and with or without HIS. In trial 1, blue foxes showed the greatest average daily gain (ADG) in the highest protein diet. Pelt size and pelt quality were not affected. In trial 2, blue foxes showed the greatest ADG in the low-protein groups. Pelt size and pelt quality were not affected.Peer reviewe
Uusia ruokintastrategioita broilerinuorikoiden ruokintaan
Viimeisten 20 vuoden aikana broilerivanhempaispolven ruokinta on vaikeutunut. Broilerinuorikoiden ruokintaa joudutaan rajusti rajoittamaan, koska lintuhybridi on jalostettu tehokkaaksi rehunkÀyttÀjÀksi. Rajoitetussa ruokinnassa vaarana on, ettÀ lintujen kilpailu rehusta ja stereotyyppinen kÀyttÀytyminen ja liiallinen veden juonti lisÀÀntyvÀt, mikÀ lisÀÀ parven epÀtasaisuutta. Elopainon oikea kehitys varhaisvaiheessa on erityisen tÀrkeÀÀ sillÀ, ellei varhaisvaiheen painotavoitteita saavuteta parven tasaisuus ja sukukypsyyden saavuttamiseen liittyvÀt luuston kehitys ja höyhenpeitteen kehitys hÀiriintyvÀt. Parvi ei tÀllöin saavuta parasta mahdollista tuotantotulosta ja jÀlkelÀistuotanto jÀÀ alle tavoitellun. Tutkimuksen tavoitteena oli löytÀÀ optimaalista kasvua, hyvinvointia sekÀ taloudellista kannattavuutta edistÀviÀ ruokintastrategioita broilerinuorikoille. Kokeessa oli 1680 Ross 508 vanhempaispolven kanauntuvikkoa. RuokintaryhmiÀ oli kokeessa neljÀ viikkoa kestÀvÀllÀ starttirehukaudella neljÀ, joista osalle linnuista annettiin prestarter- rehua neljÀn vuorokauden ikÀÀn asti (RV 19 %; 19 %+prestart; 21,6 %; 21,6 %+prestart). Kasvatusrehua linnut saivat neljÀn viikon iÀstÀ 18 viikon ikÀÀn asti. Kasvatusrehuvaiheessa ruokintakÀsittelyjÀ oli kaksi; viljarehu ja kokonainen kauran jyvÀ sekÀ tÀysrehu. Kokeen perusteella prestarter- rehustus ja starttirehun laimentaminen sekÀ kasvatusajan viljaruokinta soveltuivat hyvin broilerinuorikoiden ruokintaan. Prestarter- rehustuksella ja laimealla starttirehulla ruokittujen lintujen elopaino on startti rehuvaiheen jÀlkeen pienempi kuin ilman prestarter- rehua ja vahvempaa starttirehua syöneiden lintujen elopainot (P=0,003). Linnut kuluttavat tÀllöin hieman enemmÀn rehua (P<0,0001) ja niiden rehunhyötysuhde on suurempi (P<0,0001) verrattuna vahvempaa starttirehua syöviin lintuihin. LisÀksi jo pienet rehumÀÀrÀn lisÀykset pÀivÀssÀ, voivat vÀhentÀÀ rehusta kilpailua ja lisÀtÀ lintujen kyllÀisyyden tunnetta ja nÀin ollen parantaa lintujen hyvinvointia. Myös parven tasaisuus on parempi prestarter- rehua saaneilla linnuilla (P=0,043) ja tasaisuus nÀyttÀisi sÀilyvÀn koko kasvatusajan. Kasvatusrehuvaiheessa viljarehulla ja kokonaisella kauralla ruokittujen lintujen elopaino on kasvatusrehuvaiheen jÀlkeen pienempi kuin tÀysrehulla ruokittujen lintujen elopaino (P=0,002). Viljarehuruokinta nÀyttÀisi nÀin ollen sopivan hyvin kasvavien nuorikoiden ruokinnaksi. LisÀksi nÀyttÀisi siltÀ, ettÀ prestarter- rehun jÀlkeen rehut voisivat olla vielÀ laimeampia kuin tÀssÀ kokeessa kÀytetyt. Laimeamman starttirehun rakeistaminen voi olla haastavaa, mutta viljarehu voisi olla laimeampaa tai kokonaista viljaa voisi ehkÀ syöttÀÀ enemmÀn kuin tÀssÀ kokeessa
Uusia ruokintastrategioita broilerinuorikoiden ruokintaan
Viimeisten 20 vuoden aikana broilerivanhempaispolven ruokinta on vaikeutunut. Broilerinuorikoiden ruokintaa joudutaan rajusti rajoittamaan, koska lintuhybridi on jalostettu tehokkaaksi rehunkÀyttÀjÀksi. Rajoitetussa ruokinnassa vaarana on, ettÀ lintujen kilpailu rehusta ja stereotyyppinen kÀyttÀytyminen ja liiallinen veden juonti lisÀÀntyvÀt, mikÀ lisÀÀ parven epÀtasaisuutta. Elopainon oikea kehitys varhaisvaiheessa on erityisen tÀrkeÀÀ sillÀ, ellei varhaisvaiheen painotavoitteita saavuteta parven tasaisuus ja sukukypsyyden saavuttamiseen liittyvÀt luuston kehitys ja höyhenpeitteen kehitys hÀiriintyvÀt. Parvi ei tÀllöin saavuta parasta mahdollista tuotantotulosta ja jÀlkelÀistuotanto jÀÀ alle tavoitellun. Tutkimuksen tavoitteena oli löytÀÀ optimaalista kasvua, hyvinvointia sekÀ taloudellista kannattavuutta edistÀviÀ ruokintastrategioita broilerinuorikoille. Kokeessa oli 1680 Ross 508 vanhempaispolven kanauntuvikkoa. RuokintaryhmiÀ oli kokeessa neljÀ viikkoa kestÀvÀllÀ starttirehukaudella neljÀ, joista osalle linnuista annettiin prestarter- rehua neljÀn vuorokauden ikÀÀn asti (RV 19 %; 19 %+prestart; 21,6 %; 21,6 %+prestart). Kasvatusrehua linnut saivat neljÀn viikon iÀstÀ 18 viikon ikÀÀn asti. Kasvatusrehuvaiheessa ruokintakÀsittelyjÀ oli kaksi; viljarehu ja kokonainen kauran jyvÀ sekÀ tÀysrehu. Kokeen perusteella prestarter- rehustus ja starttirehun laimentaminen sekÀ kasvatusajan viljaruokinta soveltuivat hyvin broilerinuorikoiden ruokintaan. Prestarter- rehustuksella ja laimealla starttirehulla ruokittujen lintujen elopaino on startti rehuvaiheen jÀlkeen pienempi kuin ilman prestarter- rehua ja vahvempaa starttirehua syöneiden lintujen elopainot (P=0,003). Linnut kuluttavat tÀllöin hieman enemmÀn rehua (P<0,0001) ja niiden rehunhyötysuhde on suurempi (P<0,0001) verrattuna vahvempaa starttirehua syöviin lintuihin. LisÀksi jo pienet rehumÀÀrÀn lisÀykset pÀivÀssÀ, voivat vÀhentÀÀ rehusta kilpailua ja lisÀtÀ lintujen kyllÀisyyden tunnetta ja nÀin ollen parantaa lintujen hyvinvointia. Myös parven tasaisuus on parempi prestarter- rehua saaneilla linnuilla (P=0,043) ja tasaisuus nÀyttÀisi sÀilyvÀn koko kasvatusajan. Kasvatusrehuvaiheessa viljarehulla ja kokonaisella kauralla ruokittujen lintujen elopaino on kasvatusrehuvaiheen jÀlkeen pienempi kuin tÀysrehulla ruokittujen lintujen elopaino (P=0,002). Viljarehuruokinta nÀyttÀisi nÀin ollen sopivan hyvin kasvavien nuorikoiden ruokinnaksi. LisÀksi nÀyttÀisi siltÀ, ettÀ prestarter- rehun jÀlkeen rehut voisivat olla vielÀ laimeampia kuin tÀssÀ kokeessa kÀytetyt. Laimeamman starttirehun rakeistaminen voi olla haastavaa, mutta viljarehu voisi olla laimeampaa tai kokonaista viljaa voisi ehkÀ syöttÀÀ enemmÀn kuin tÀssÀ kokeessa
Neighborhood walkability and older people's participation in leisure activities
Background
The neighborhood environment may enhance or restrict older people's opportunities to participate in leisure activities, and thus impact quality of life. Walkability depicts the environment's suitability for walking to different destinations. Little is known concerning about the relation between environment walkability and participation in leisure activities. Our purpose was to study whether neighborhood's objective and perceived walkability were related to participation in various leisure activities outside the home.
Methods
Cross-sectional data of LISPE consisted of 848 community-dwelling people aged 75-90 living in the municipalities of JyvĂ€skylĂ€ and Muurame, Finland. Participants' home addresses were geocoded, and walkability index (mixed land-use, street connectivity, and population density) was calculated using geographic information system and categorized into tertiles. From a checklist, participants chose all infrastructure-based facilitators present in their neighborhood, which draw them to outdoor mobility (e.g., good lighting, services close); the sum of these was used as an indicator of perceived walkability. Participation in leisure activities outside the home was self-reported based on frequency and classified as participation (yes/no) in group activities (â„1x/week), physical activity (â„1x/week), and non-group cultural and other activities (â„1x/month). For each leisure activity type, logistic regression models were conducted for walkability index and perceived walkability separately. Analyses were adjusted age, sex, years of education, weekly car use, walking difficulties, and number of chronic conditions.
Results
Logistic regression showed that the older people who lived in areas with high walkability index were more likely to participate in cultural and other activities activity at least once a month (OR = 1.64, 95% Cl = 1.14-2.36) and less likely to participate in physical activity at least once a week (OR = 0.61, 95% Cl = 0.39-0.94, fully adjusted model) than older people living in areas with low walkability index. Older people reporting higher perceived walkability participated more often in physical activity than those who reported lower walkability (OR = 1.14, 95% Cl = 1.05-1.23).
Conclusions
Living in the area of high walkability enhanced participation in cultural activities and decreased participation in physical activity. However, higher perceived walkability may motivate older people to be physically active. Environment which offers good infrastructure for outdoor mobility provides opportunities to participate in specific leisure activities.nonPeerReviewe