23 research outputs found
Vigilància i control de la infecció nosocomial: la visió de l'hospital comarcal
La vigilància de la infecció nosocomial (IN) és una activitat essencial en tot hospital, encaminada a eliminar procediments que n'afavoreixin la presència i impulsar actituds que en previnguin l'aparició. Els mètodes per a arribar a aquest objectiu són ben coneguts, però han d'adequar-se a les característiques de l'hospital en el qual treballem per tal d'obtenir la màxima rendibilitat amb els recursos amb què comptem
Desmuntant el Dr. Jones: Didàctica de la prehistòria i l’Arqueòdrom CAMPUS-UIB
L’arqueologia sovint és percebuda des de la societat com una disciplina amb un alt component
exòtic i romàntic però d’escàs valor pel que fa al seu paper social i el seu caràcter científic. Des
de l’àrea de prehistòria de la UIB s’està tractant de canviar aquesta concepció amb tot un
conjunt d’activitats formatives i didàctiques adreçades als diferents nivells educatius i al públic
en general amb l’objectiu d’apropar el caràcter científic i professional, que posseeix actualment
la disciplina. Dins d’aquesta estratègia s’emmarca l’Arqueòdrom del Campus UIB, un jaciment
simulat configurat expressament per permetre que els participants desenvolupin, mitjançant una sèrie d’activitats i el suport de professors i monitors, els coneixements propis envers
l’arqueologia del segle XXI. A més, gràcies a aquesta estratègia d’aprenentatge fora de l’aula
es treballen també altres temes transversals, com la sensibilització envers el patrimoni i les
ciències socials en general
Haemothorax in the course of chickenpox
Varicella pneumonia develops in 10-20% of cases of chickenpox occurring in adolescence or adult life.' Airflow obstruction, pleural effusion, and respiratory failure are less frequent. Although several haemorrhagic pleuropulmonary complications have been described in the course of chickenpox, haemothorax has been observed only once. We describe a new case of this association
Arqueologia i turisme: el cas de les Illes Balears
[cat] El present article analitza el desenvolupament real del turisme arqueològic com a producte per complementar i diversificar l’oferta turística de les Balears. Es pretén aconseguir aquest objectiu en tres actes. En el primer acte, s’ofereix una síntesi de la genealogia del model turístic hegemònic de les Illes: el turisme de masses de sol i platja. Al segon acte, s’exploren algunes conseqüències negatives d’aquest model, s’estudien les debilitats que presenta enfront de l’aparició de noves tendències turístiques i se sintetitzen els esforços constants duit a terme per part de diversos agents per afrontar aquests punts foscos, mitjançant el desenvolupament de nous productes turístics. Finalment, al tercer acte s’ofereix una panoràmica global dels processos de conversió del patrimoni arqueològic en productes turístics arqueològics existents en l’actualitat.[eng] This paper aims to provide an analysis of the current state of the archaeological tourism in the Balearic Islands, whose development has been encouraged to complement and diversify the portfolio of activities available to tourists. This analysis comprises of three main acts, in the first a synthesis of the creation, and ongoing development of “sun and beach” mass tourism is provided. In the second act, we will explore some of the negative consequences of this hegemonic touristic model, and how there has been an expansion into the grey areas created by mass tourism due to the emergence of new trends in touristic products and the appearance of new agents. In the third and final act, we will examine how as a consequence of this development the archaeological heritage of the Balearic Islands has been transformed into archaeological touristic products, which in turn has had an impact on the practises and agents engaged with this heritage. Together the three acts of this paper aim to provide an overview of how, and why the archaeological heritage of the Balearic Islands is increasingly becoming the focus of touristic interest, in one of the most visited sun and beach destinations in the Mediterranean
Disassembling Dr. Jones: Teaching Prehistory and the Archaeodrome at the UIB Campus
L’arqueologia sovint és percebuda des de la societat com una disciplina amb un alt component exòtic i romàntic però d’escàs valor pel que fa al seu paper social i el seu caràcter científic. Des de l’àrea de prehistòria de la UIB s’està tractant de canviar aquesta concepció amb tot un conjunt d’activitats formatives i didàctiques adreçades als diferents nivells educatius i al públic en general amb l’objectiu d’apropar el caràcter científic i professional, que posseeix actualment la disciplina. Dins d’aquesta estratègia s’emmarca l’Arqueòdrom del Campus UIB, un jaciment simulat configurat expressament per permetre que els participants desenvolupin, mitjançant una sèrie d’activitats i el suport de professors i monitors, els coneixements propis envers l’arqueologia del segle XXI. A més, gràcies a aquesta estratègia d’aprenentatge fora de l’aula es treballen també altres temes transversals, com la sensibilització envers el patrimoni i les ciències socials en general.La arqueología a menudo es percibida desde la sociedad como una disciplina con un alto componente exótico y romántico pero de escaso valor en cuanto a su papel social y su carácter científico. Desde el área de prehistoria de la UIB se está tratando de cambiar esta concepción con un conjunto de actividades formativas y didácticas destinadas a los diferentes niveles educativos y al público en general con el objetivo de acercar el carácter científico y profesional que posee actualmente la disciplina. Dentro de ésta estrategia se enmarca el Arqueòdrom del Campus UIB, un yacimiento de simulación configurado expresamente para permitir que los participantes desarrollen, mediante una serie de actividades y el apoyo de profesores y monitores, sus conocimientos sobre la arqueología del siglo XXI. Además, gracias a esta estrategia de aprendizaje fuera del aula se trabajan temas transversales como son la sensibilización del patrimonio y las ciencias sociales en general.Archaeology is often viewed by society as a highly exotic and romantic discipline, yet its social and scientific role is underrated. The Prehistory Department at the Universitat de les Illes Balears has now set out to change this conception through a group of educational activities targeting different school levels and the general public. The idea is to make the scientific and professional nature of the discipline more accessible to society. As part of this strategy, the UIB Campus has opened the Archaeodrome, which consists of a replica of an archaeological site specially designed to increase the participants’ awareness of the archaeology of the 21st century. This on-site teaching strategy outside of the classroom moreover extends to other disciplines, raising public awareness of and appreciation for heritage and the social sciences in general
Cultura material, habitus, espacio y movilidad en el archipiélago balear durante el Bronce final I (c. 1400-1100 BC)
En el presente trabajo se defiende la existencia de un habitus compartido por las comunidades que habitaron Mallorca y Menorca durante el Bronce Final (c. 1400-1100 BC). Estas prácticas sociales interiorizadas surgen fruto de un incremento de los contactos que posibilitó la generación de una interacción social intensa entre las comunidades de ambas islas. Este habitus se configuró y reforzó mediante un uso concreto de ciertos elementos de la cultura material y de procesos de estructuración que son analizados en el textoDocumented mobility strategies and observed contact between Mallorca and Menorca during the Late Bronze Age (c. 1400-1100 BC), together with the implementation of a high level of social interaction, support the existence of shared social practices among the communities of both islands. We argue that this social interaction promoted the existence of a shared habitus, which was strongly related to internalized social practices. This habitus was reinforced by the use of certain items of material culture and structuring processes analyzed in the pape
Tratamiento anticoagulante con Heparina IV a dosis terapéuticas y hemorragia retroperitoneal
Se presenta un caso clínico de un paciente tratado con heparina intravenosa a dosis terapéuticas por un cuadro compatible con tromboembolismo pulmonar y muerte por shock hipovolémico debida a hemorragia retroperitoneal
Lipids, biomarkers, and subclinical atherosclerosis in treatment-naive HIV patients starting or not starting antiretroviral therapy: Comparison with a healthy control group in a 2-year prospective study
Objective: To assess the effect of HIV infection and combined antiretroviral therapy (c-ART) on various proatherogenic biomarkers and lipids and to investigate their relationship with subclinical atherosclerosis in a cohort of treatment-naive HIV-infected patients. Methods: We performed a prospective, comparative, multicenter study of 2 groups of treatment-naive HIV-infected patients (group A, CD4>500 cells/mu L, not starting c-ART; and group B, CD4<500 cells/mu L, starting c-ART at baseline) and a healthy control group. Laboratory analyses and carotid ultrasound were performed at baseline and at months 12 and 24. The parameters measured were low-density lipoprotein (LDL) particle phenotype, lipoprotein-associated phospholipase A2 (Lp-PLA2), interleukin-6 (IL-6), high-sensitivity C-reactive protein (hs-CRP), sCD14, sCD163, monocyte chemoattractant protein-1(MCP-1), and asymmetric dimethylarginine (ADMA). A linear mixed model based on patient clusters was used to assess differences in biomarkers between the study groups and over time. Results: The study population comprised 62 HIV-infected patients (group A, n = 31; group B, n = 31) and 22 controls. Age was 37 (30-43) years, and 81% were men. At baseline, the HIV-infected patients had a worse LDL particle phenotype and higher plasma concentration of sCD14, sCD163, hs-CRP, and LDL-Lp-PLA2 than the controls. At month 12, there was an increase in total cholesterol (p = 0.002), HDL-c (p = 0.003), and Apo A-I (p = 0.049) and a decrease in sCD14 (p = <0.001) and sCD163 (p<0.001), although only in group B. LDL particle size increased in group B at month 24 (p = 0.038). No changes were observed in group A or in the healthy controls. Common carotid intima-media thickness increased in HIV-infected patients at month 24 (Group A p = 0.053; group B p = 0.048). Plasma levels of sCD14, sCD163, and hs-CRP correlated with lipid values. Conclusions: In treatment-naive HIV-infected patients, initiation of c-ART was associated with an improvement in LDL particle phenotype and inflammatory/immune biomarkers, reaching values similar to those of the controls. HIV infection was associated with progression of carotid intima-media thickness
Usefulness of bone turnover markers as predictors of mortality risk, disease progression and skeletal-related events appearance in patients with prostate cancer with bone metastases following treatment with zoledronic acid: TUGAMO study
Owing to the limited validity of clinical data on the treatment of prostate cancer (PCa) and bone metastases,
biochemical markers are a promising tool for predicting survival, disease progression and skeletal-related events (SREs) in these
patients. The aim of this study was to evaluate the predictive capacity of biochemical markers of bone turnover for mortality risk,
disease progression and SREs in patients with PCa and bone metastases undergoing treatment with zoledronic acid (ZA).
Methods: This was an observational, prospective and multicenter study in which ninety-eight patients were included. Patients
were treated with ZA (4mg every 4 weeks for 18 months). Data were collected at baseline and 3, 6, 9, 12, 15 and 18 months after
the beginning of treatment. Serum levels of bone alkaline phosphtase (BALP), aminoterminal propeptide of procollagen type I
(P1NP) and beta-isomer of carboxiterminal telopeptide of collagen I (b-CTX) were analysed at all points in the study. Data on
disease progression, SREs development and survival were recorded.
Results: Cox regression models with clinical data and bone markers showed that the levels of the three markers studied were
predictive of survival time, with b-CTX being especially powerful, in which a lack of normalisation in visit 1 (3 months after the
beginning of treatment) showed a 6.3-times more risk for death than in normalised patients. Levels of these markers were also
predictive for SREs, although in this case BALP and P1NP proved to be better predictors. We did not find any relationship
between bone markers and disease progression.
Conclusion: In patients with PCa and bone metastases treated with ZA, b-CTX and P1NP can be considered suitable predictors for
mortality risk, while BALP and P1NP are appropriate for SREs. The levels of these biomarkers 3 months after the beginning of
treatment are especially importantThis study was supported by Novartis Oncology Spai
Análisis epidemiológico y pronóstico de la bacteriemia del adulto en un hospital comarcal
[cat] Desde un punto de vista epidemiológico y pronóstico la bacteriemia es un fenómeno sometido a constantes variaciones. La mayor parte de los estudios realizados desde dichos aspectos proceden de los hospitales universitarios. Por el contrario, apenas existe información de los hospitales de pequeño tamaño. La presente tesis aborda el tema de la bacteriemia en un hospital comarcal con los siguientes objetivos:1. Demostrar diferencias epidemiológicas respecto a los hospitales de superior tecnología.2. Detectar factores pronóstico que puedan ser modificados.3.Analizar la epidemiología de la bacteriemia en un área del hospital (Servicio de Urgencias).4. Analizar la epidemiología y la evolución de la sensibilidad de un microorganismo (E. Coli)Las variables recogidas durante 10 años en un hospital de 116 camas fueron: microorganismo, sexo, edad, lugar de adquisición, origen, variables de sepsis severa, factores de riesgo intrínseco y extrínseco, tratamiento antibiótico y evolución. Se mantuvieron las definiciones clásicas de adquisición nosocomial y comunitaria. La bacteriemia originada en un catéter endovascular se distinguió de la bacteriemia primaria. La mortalidad se clasificó en relacionada ( 70 años, adquisición nosocomial, origen pulmonar o desconocido, shock séptico, pronóstico de vida inferior a 5 años, leucopenia, tratamiento antibiótico incorrecto y etiología por S. aureus, Proteus spp, Pseudomonas aeruginosa y Bacteroides spp.El estudio epidemiológico en el servicio de urgencias identificó 85 pacientes con bacteriemia dados de alta a domicilio. El foco de origen más frecuente fue el tracto urinario (69%) seguido de la bacteriemia primaria (12%). En el 62% se aisló E. coli. En el 21% de los episodios el tratamiento antibiótico fue incorrecto y la mortalidad fue baja (3,5%).Se analizaron 330 episodios de bacteriemia por E. coli. La mortalidad global fue del 6,6% y la relacionada del 4%. En 46 casos fue nosocomial. Se observó un descenso significativo de la sensibilidad a ciprofloxacino en el curso del tiempo (10 años).Conclusiones:1. Los estudios epidemiológicos sobre bacteriemia permiten detectar diferencias epidemiológicas respecto a hospitales universitarios, variables relacionadas con la adquisición nosocomial y tratamientos antibióticos inadecuados.2. La tasa de bacteriemia nosocomial en nuestro entorno refleja la importancia del fenómeno en cualquier ámbito hospitalario, si bien deben actualizarse los conceptos relacionados con la adquisición de la bacteriemia.3. Se debe definir qué pacientes con riesgo de bacteriemia son candidatos a ser dados de alta desde los servicios de urgencias y mejorar en ellos la adecuación del tratamiento antibiótico.4. Se detectan factores pronóstico susceptibles de modificación: adquisición nosocomial, tratamiento antibiótico adecuado especialmente frente a S. aureus, Proteus spp, Pseudomonas aeruginosa, Bacteroides spp, y corrección precoz de alteraciones hemodinámicas.5. El incremento de las resistencias a ciprofloxacino por parte de E. coli refleja la necesidad de una política de antibióticos adecuada en cualquier ámbito sanitario