9 research outputs found
Applicable Law in International Investment Disputes
Предмет истраживања докторске дисертације представља начин поступања арбитражних судова приликом утврђивања меродавног права за суштину инвестиционог спора. Његово одређење је веома битно јер може пресудно да утиче на сам исход арбитражног поступка. Истраживањем је обухваћена како пракса арбитражних судова који делују под окриљем Међународног центра за решавање инвестиционих спорова (ИКСИД), тако и оних арбитражних судова који поступају ван њега. Након уводних разматрања, у раду су најпре приказани процесни механизми за заштиту имовинских права странаца с обзиром да они представљају претечу инвестиционе арбитраже какву данас познајемо. Потом је указано на комплексност инвестиционих спорова која проистиче из чињенице да се различити извори права на њих примењују-правила међународног права (обичајног и уговорног), национално законодавство државе пријема, као и одредбе уговора о страном улагању између државе пријема и страног улагача. При том се одређивање меродавног права не своди на просто утврђивање извора који би се примењивао на сва спорна питања, већ се за свако појединачно питање одређује који слој правних правила применити. Начело аутономије воље приликом утврђивања меродавног права за суштину спора је било предмет истраживања у трећем делу рада. Оно је најпре разматрано у националном законодавству, арбитражним правилима и конвенцијским текстовима, а потом и у клаузули уговора између државе пријема и страног улагача и у клаузули билатералних и мултилатералних споразума о подстицању и заштити улагања (БИТ). Наведени делови су употпуњени релевантном праксом арбитражних судова, а посебно је разматрано да ли арбитражни судови поштују страначку аутономију воље у сваком случају и како поступају уколико у клаузули БИТ-а о меродавном праву нијеутврђена хијерархија извора који су у њој предвиђени. Затим су анализирана поступања арбитражних судова у случајевима одсуства клаузуле о меродавном праву. Овде се приликом истраживања кренуло од поделе на арбитражне судове који делују под окриљем ИКСИД-а и оне који делују ван ИКСИД система. Посебна пажња је била усмерена на теорије које су се јавиле о поступању арбитражних судова ИКСИД, а које се тичу односа националног и међународног права у случају непостојања споразума страна о меродавном праву за суштину спора. Наредно поглавље се тиче садејства националног и међународног права када се примењују као меродавна на суштину спора. Класификација је направљена тако што су се у оквиру сваког извора инвестиционог права разматрала спорна питања на која се тај извор примењује. Коначно, у последњем делу, су приказана закључна разматрања.Predmet istraživanja doktorske disertacije predstavlja način postupanja arbitražnih sudova prilikom utvrđivanja merodavnog prava za suštinu investicionog spora. NJegovo određenje je veoma bitno jer može presudno da utiče na sam ishod arbitražnog postupka. Istraživanjem je obuhvaćena kako praksa arbitražnih sudova koji deluju pod okriljem Međunarodnog centra za rešavanje investicionih sporova (IKSID), tako i onih arbitražnih sudova koji postupaju van njega. Nakon uvodnih razmatranja, u radu su najpre prikazani procesni mehanizmi za zaštitu imovinskih prava stranaca s obzirom da oni predstavljaju preteču investicione arbitraže kakvu danas poznajemo. Potom je ukazano na kompleksnost investicionih sporova koja proističe iz činjenice da se različiti izvori prava na njih primenjuju-pravila međunarodnog prava (običajnog i ugovornog), nacionalno zakonodavstvo države prijema, kao i odredbe ugovora o stranom ulaganju između države prijema i stranog ulagača. Pri tom se određivanje merodavnog prava ne svodi na prosto utvrđivanje izvora koji bi se primenjivao na sva sporna pitanja, već se za svako pojedinačno pitanje određuje koji sloj pravnih pravila primeniti. Načelo autonomije volje prilikom utvrđivanja merodavnog prava za suštinu spora je bilo predmet istraživanja u trećem delu rada. Ono je najpre razmatrano u nacionalnom zakonodavstvu, arbitražnim pravilima i konvencijskim tekstovima, a potom i u klauzuli ugovora između države prijema i stranog ulagača i u klauzuli bilateralnih i multilateralnih sporazuma o podsticanju i zaštiti ulaganja (BIT). Navedeni delovi su upotpunjeni relevantnom praksom arbitražnih sudova, a posebno je razmatrano da li arbitražni sudovi poštuju stranačku autonomiju volje u svakom slučaju i kako postupaju ukoliko u klauzuli BIT-a o merodavnom pravu nijeutvrđena hijerarhija izvora koji su u njoj predviđeni. Zatim su analizirana postupanja arbitražnih sudova u slučajevima odsustva klauzule o merodavnom pravu. Ovde se prilikom istraživanja krenulo od podele na arbitražne sudove koji deluju pod okriljem IKSID-a i one koji deluju van IKSID sistema. Posebna pažnja je bila usmerena na teorije koje su se javile o postupanju arbitražnih sudova IKSID, a koje se tiču odnosa nacionalnog i međunarodnog prava u slučaju nepostojanja sporazuma strana o merodavnom pravu za suštinu spora. Naredno poglavlje se tiče sadejstva nacionalnog i međunarodnog prava kada se primenjuju kao merodavna na suštinu spora. Klasifikacija je napravljena tako što su se u okviru svakog izvora investicionog prava razmatrala sporna pitanja na koja se taj izvor primenjuje. Konačno, u poslednjem delu, su prikazana zaključna razmatranja.The research subject of the doctoral thesis is the manners in which arbitral tribunals deal with determination of applicable law for the substance of investment disputes. This determination is very important because it can decisively affect the very outcome of the arbitral proceedings. The research includes both the practice of arbitral tribunals within the International Centre for Settlement of Investment Disputes (ICSID) and the practice of arbitral tribunal outside ICSID. After introductory remarks, the procedural mechanisms for the protection of property rights of foreigners are shown in the thesis since they represent a forerunner of current investment arbitration. Subsequently the complexity of investment disputes is pointed out arising from the fact that different sources of law apply to them-international law (customary and contractual), national legislation of the host state, as well as the provisions of a foreign investment contract between the host state and foreign investor. In doing so, the determination of the applicable law is not simply the determination of the source that would apply to all the contentious issues, but the determination of a layer of legal rules which applies on each individual question. The principle of party autonomy in determining the applicable law for the substance of the dispute was the subject of the research in the third part of the thesis. It was first considered in arbitration rules and conventions, and thereafter in the clauses of the contract between the host State and the foreign investor and then in the clauses of bilateral and multilateral agreements on promotion and protection of investments (BITs). These sections are completed with the relevant practice of arbitral tribunals. It is especially considered whether arbitral tribunals respect the party's autonomy in any case and how they act if the choice of law clause in the BIT does not determinethe hierarchy of sources envisaged therein. Afterwards the practice of arbitral tribunals in cases where the choice of law clause is absent was analyzed. In the course of the research, a division was made between arbitral tribunals operating under the auspices of ICSID and those operating outside the ICSID system. Particular emphasis was paid to the theories which occurred in the practice of ICSID arbitral tribunals, concerning the relationship of national and international law in the absence of agreement between the parties on the applicable law. The next chapter deals with the relationship between national and international law when applied as relevant to the substance of the dispute. The classification was made in such a way that within each source of investment law the contentious issues which are applicable within it were considered. Finally, in the last chapter, concluding remarks are presented
Applicable Law in International Investment Disputes
Предмет истраживања докторске дисертације представља начин поступања арбитражних судова приликом утврђивања меродавног права за суштину инвестиционог спора. Његово одређење је веома битно јер може пресудно да утиче на сам исход арбитражног поступка. Истраживањем је обухваћена како пракса арбитражних судова који делују под окриљем Међународног центра за решавање инвестиционих спорова (ИКСИД), тако и оних арбитражних судова који поступају ван њега. Након уводних разматрања, у раду су најпре приказани процесни механизми за заштиту имовинских права странаца с обзиром да они представљају претечу инвестиционе арбитраже какву данас познајемо. Потом је указано на комплексност инвестиционих спорова која проистиче из чињенице да се различити извори права на њих примењују-правила међународног права (обичајног и уговорног), национално законодавство државе пријема, као и одредбе уговора о страном улагању између државе пријема и страног улагача. При том се одређивање меродавног права не своди на просто утврђивање извора који би се примењивао на сва спорна питања, већ се за свако појединачно питање одређује који слој правних правила применити. Начело аутономије воље приликом утврђивања меродавног права за суштину спора је било предмет истраживања у трећем делу рада. Оно је најпре разматрано у националном законодавству, арбитражним правилима и конвенцијским текстовима, а потом и у клаузули уговора између државе пријема и страног улагача и у клаузули билатералних и мултилатералних споразума о подстицању и заштити улагања (БИТ). Наведени делови су употпуњени релевантном праксом арбитражних судова, а посебно је разматрано да ли арбитражни судови поштују страначку аутономију воље у сваком случају и како поступају уколико у клаузули БИТ-а о меродавном праву нијеутврђена хијерархија извора који су у њој предвиђени. Затим су анализирана поступања арбитражних судова у случајевима одсуства клаузуле о меродавном праву. Овде се приликом истраживања кренуло од поделе на арбитражне судове који делују под окриљем ИКСИД-а и оне који делују ван ИКСИД система. Посебна пажња је била усмерена на теорије које су се јавиле о поступању арбитражних судова ИКСИД, а које се тичу односа националног и међународног права у случају непостојања споразума страна о меродавном праву за суштину спора. Наредно поглавље се тиче садејства националног и међународног права када се примењују као меродавна на суштину спора. Класификација је направљена тако што су се у оквиру сваког извора инвестиционог права разматрала спорна питања на која се тај извор примењује. Коначно, у последњем делу, су приказана закључна разматрања.Predmet istraživanja doktorske disertacije predstavlja način postupanja arbitražnih sudova prilikom utvrđivanja merodavnog prava za suštinu investicionog spora. NJegovo određenje je veoma bitno jer može presudno da utiče na sam ishod arbitražnog postupka. Istraživanjem je obuhvaćena kako praksa arbitražnih sudova koji deluju pod okriljem Međunarodnog centra za rešavanje investicionih sporova (IKSID), tako i onih arbitražnih sudova koji postupaju van njega. Nakon uvodnih razmatranja, u radu su najpre prikazani procesni mehanizmi za zaštitu imovinskih prava stranaca s obzirom da oni predstavljaju preteču investicione arbitraže kakvu danas poznajemo. Potom je ukazano na kompleksnost investicionih sporova koja proističe iz činjenice da se različiti izvori prava na njih primenjuju-pravila međunarodnog prava (običajnog i ugovornog), nacionalno zakonodavstvo države prijema, kao i odredbe ugovora o stranom ulaganju između države prijema i stranog ulagača. Pri tom se određivanje merodavnog prava ne svodi na prosto utvrđivanje izvora koji bi se primenjivao na sva sporna pitanja, već se za svako pojedinačno pitanje određuje koji sloj pravnih pravila primeniti. Načelo autonomije volje prilikom utvrđivanja merodavnog prava za suštinu spora je bilo predmet istraživanja u trećem delu rada. Ono je najpre razmatrano u nacionalnom zakonodavstvu, arbitražnim pravilima i konvencijskim tekstovima, a potom i u klauzuli ugovora između države prijema i stranog ulagača i u klauzuli bilateralnih i multilateralnih sporazuma o podsticanju i zaštiti ulaganja (BIT). Navedeni delovi su upotpunjeni relevantnom praksom arbitražnih sudova, a posebno je razmatrano da li arbitražni sudovi poštuju stranačku autonomiju volje u svakom slučaju i kako postupaju ukoliko u klauzuli BIT-a o merodavnom pravu nijeutvrđena hijerarhija izvora koji su u njoj predviđeni. Zatim su analizirana postupanja arbitražnih sudova u slučajevima odsustva klauzule o merodavnom pravu. Ovde se prilikom istraživanja krenulo od podele na arbitražne sudove koji deluju pod okriljem IKSID-a i one koji deluju van IKSID sistema. Posebna pažnja je bila usmerena na teorije koje su se javile o postupanju arbitražnih sudova IKSID, a koje se tiču odnosa nacionalnog i međunarodnog prava u slučaju nepostojanja sporazuma strana o merodavnom pravu za suštinu spora. Naredno poglavlje se tiče sadejstva nacionalnog i međunarodnog prava kada se primenjuju kao merodavna na suštinu spora. Klasifikacija je napravljena tako što su se u okviru svakog izvora investicionog prava razmatrala sporna pitanja na koja se taj izvor primenjuje. Konačno, u poslednjem delu, su prikazana zaključna razmatranja.The research subject of the doctoral thesis is the manners in which arbitral tribunals deal with determination of applicable law for the substance of investment disputes. This determination is very important because it can decisively affect the very outcome of the arbitral proceedings. The research includes both the practice of arbitral tribunals within the International Centre for Settlement of Investment Disputes (ICSID) and the practice of arbitral tribunal outside ICSID. After introductory remarks, the procedural mechanisms for the protection of property rights of foreigners are shown in the thesis since they represent a forerunner of current investment arbitration. Subsequently the complexity of investment disputes is pointed out arising from the fact that different sources of law apply to them-international law (customary and contractual), national legislation of the host state, as well as the provisions of a foreign investment contract between the host state and foreign investor. In doing so, the determination of the applicable law is not simply the determination of the source that would apply to all the contentious issues, but the determination of a layer of legal rules which applies on each individual question. The principle of party autonomy in determining the applicable law for the substance of the dispute was the subject of the research in the third part of the thesis. It was first considered in arbitration rules and conventions, and thereafter in the clauses of the contract between the host State and the foreign investor and then in the clauses of bilateral and multilateral agreements on promotion and protection of investments (BITs). These sections are completed with the relevant practice of arbitral tribunals. It is especially considered whether arbitral tribunals respect the party's autonomy in any case and how they act if the choice of law clause in the BIT does not determinethe hierarchy of sources envisaged therein. Afterwards the practice of arbitral tribunals in cases where the choice of law clause is absent was analyzed. In the course of the research, a division was made between arbitral tribunals operating under the auspices of ICSID and those operating outside the ICSID system. Particular emphasis was paid to the theories which occurred in the practice of ICSID arbitral tribunals, concerning the relationship of national and international law in the absence of agreement between the parties on the applicable law. The next chapter deals with the relationship between national and international law when applied as relevant to the substance of the dispute. The classification was made in such a way that within each source of investment law the contentious issues which are applicable within it were considered. Finally, in the last chapter, concluding remarks are presented
Foreign Direct Investments – the Standard of Fair and Equitable Treatment of Investments on the Example of a Case of the International Center for Settlement of Investment Disputes (ICSID)
Foreign direct investments (FDI) have a tendency of growth, which will, in accordance with projections, be continued in the future. The increasing number of FDI triggers an increase in the number of cases related to them. After defining the term of international capital
movements and its manifestations in the first part of the paper, in its second part the authors give an overview of foreign direct investment, both globally and in the region. The third part deals with the investment disputes before the arbitration court, while in the fourth section, a case of the International Center for Settlement of Investment Disputes (ICSID) is presented. As the case of violation of the principle of fair and equitable treatment of investments is in the main focus of this paper, it is the subject of а deeper analysis. In this paper, the authors use methodology which is characteristic for social sciences: descriptive and historical method, comparative analysis and case study
PREGLED PRAKSE EVROPSKOG SUDA ZA LJUDSKA PRAVA OD ZNAČAJA ZA OBRADU PODATAKA O LIČNOSTI PUTEM VIDEO-NADZORA
The rapid development of new technologies, including artificial intelligence, which are used in order to process personal data, represents an increasing challenge for the legislator, when it comes to protecting the right to privacy guaranteed by Art. 8 par. 1 of the European Convention on Human Rights, but also Art. 42 of the Constitution of the Republic of Serbia which explicitly guarantees the right to personal data protection. In this regard, the standards establi
shed by the decisions of the European Court of Human Rights in the interpretation of the scope and content of the right to privacy and other rights and freedoms guaranteed by the Convention are an integral part of the legal system of the Republic of Serbia. These standards are of particular importance, given that the processing of personal data through video surveillance is not expressly regulated in our law.
The paper presents the practice of the European Court of Human Rights, which addresses key issues pertinent to the processing of personal data through video surveillance, in the light of the standards that the Court applies to assess the legitimate limitation of the right to privacy, including the recent judgment in which the Court first expressed its opinion on the processing of personal data through video surveillance with the option of facial recognition.Ubrzani razvoj novih tehnologija, uključujući i veštačku inteligenciju, koje se koriste u cilju obrade podataka o ličnosti predstavlja sve veći izazov za zakonodavca kada je reč o zaštiti prava na privatnost zajemčenog čl. 8, st. 1 Evropske konvencije, ali i čl. 42 Ustava Republike Srbije kojim se explicite jemči pravo na zaštitu podataka o ličnosti. S tim u vezi, standardi uspostavljeni odlukama Evropskog suda za ljudska prava u tumačenju obima i sadržine prava na privatnost i drugih prava i sloboda zajemčenih Konvencijom sastavni su deo unutrašnjeg pravnog poretka Republike Srbije. Ovi su standardi od posebnog značaja, imajuću u vidu da obrada podataka o ličnosti putem video-nadzora u našem pravu nije izričito uređena.
U radu je predstavljena praksa Evropskog suda za ljudska prava koja obuhvata ključna pitanja od značaja za obradu podataka o ličnosti putem video-nadzora, u svetlu standarda koje Sud primenjuje za ocenu legitimnog ograničenja prava na privatnost i drugih relativnih prava, uključujući i nedavnu presudu u kojoj se Sud prvi put izjašnjavao o obradi podataka o ličnosti putem video-nadzora sa opcijom prepoznavanja lica
Review of the standpoints regarding the content of the article 5 of the proposal for the European Union's artificial intelligence act: The challenge of finding the balance
Although the application of artificial intelligence in almost all areas is not new, in the last few years intensive work has been done on its legal regulation. Despite the fact that only initial steps have been taken, it is obvious that the European Union is investing great efforts and resources in order to play a leading role in this process. In April 2021, one of the most important legal documents in this area was adopted - the Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council Laying Down Harmonised Rules on Artificial Intelligence (Artificial Intelligence Act) and Amending Certain Union Legislative Acts. The authors deal with the analysis of Article 5 of this Draft Regulation, which lays down the cases in which the use of artificial intelligence should be banned. Taking into account that there is still not enough knowledge and experience regarding the consequences of the use of artificial intelligence, available different attitudes are explored. The fact that the legislation of the Republic of Serbia should be harmonized with the legal regulations of the European Union, which corresponds to the goals stated in the Strategy for the Development of Artificial Intelligence in the Republic of Serbia for the period 2020-2025, also contributes to the special significance of this research
DIGITAL TECHNOLOGY IN AGRICULTURE: EVIDENCE FROM FARMS ON THE TERRITORY OF AP VOJVODINA
Agricultural and rural development is a very current issue in the world. Today, agriculture is expected to meet the growing demands for the production of a sufficient amount of food. So, it is necessary to increase productivity in agriculture, while taking into account the longterm agricultural sustainability. The implementation of digitalization in agriculture leads to increased productivity, enables the growth of agricultural producers’ profits and maintenance of food security. The aim of the paper is to analyze the application of digitalization in agriculture on farms in AP Vojvodina. In the paper 46 farms from the territory of AP Vojvodina were surveyed as part of the research. The results of the research showed that digital technology is still not used enough on farms in AP Vojvodina, and the main limiting factors are financial resources, education and lack of different types of training
Blended learning na univerzitetima: prednosti i nedostaci
U eri moderne tehnologije, postavlja se pitanje na koji način transformisati praktično
delovanje kao odgovor na globalna dešavanja. S apekta nastavnog procesa na univerzitetima, neophodno
je podstaći svest studenata da su oni zapravo centar i kreatori dinamike nastavnog procesa, dok nastavnici
treba da budu u funkciji takvog koncepta. U cilju modernizacije nastavno-obrazovnog procesa, koji se
prilagođava potrebama studenta, mešovito učenje (Blended learning) je koncept koji se pozicionira između
online i tradicionalnog koncepta učenja u kome student uči, makar delimično, kroz online isporuku sadržaja.
Cilj rada je da istraži razlike između mešovitog i tradicionalnog koncepta učenja na univerzitetima, uz
poseban osvrt na prednosti i nedostatke koje primena koncepta mešovitog učenja donosi
Pharmacokinetics and bioavailability of pentoxifylline in healthy volunteers - A comparative study of three oral formulations
Comparative pharmacokinetics and bioavailability of two cotrimoxazole preparations
The objective of this study was to assess both pharmacokinetic properties and bioavailability of a newly developed cotrimoxazole preparation (Bioprim(R) tablets, 80 mg of trimethoprim/400 mg sulfamethoxazole), in comparison with a reference preparation commercially available (Bactrim(R) tablets, 80 mg of trimethoprim/400 mg of sulfamethoxazole). The pharmacokinetics and bioavailability of cotrimoxazole from these preparations were compared in an open randomized crossover study in 12 healthy males. Plasma concentrations of trimethoprim and sulfamethoxazole were measured by HPLC after protein precipitation. Noncompartmental pharmacokinetic analysis was performed on the plasma concentration-time data. The obtained pharmacokinetic values (C-max, t(max), beta, t(1/2)(beta), CL, V-d, AUC36, AUC(infinity)) of both trimethoprim and sulfamethoxazole determined in our study agreed with values reported in the literature. Westlake's and Nonparametric probability tests with the 90% confidence intervals, for both trimethoprim and sulfamethoxazole gave the differences within 80 and 120%, for all necessary measures (C-max, t(max) and AUC(infinity)). Statistical analysis of the data has shown that the preparations have similar pharmacokinetic profiles and therefore can be considered equally bioavailable