16 research outputs found
A légierő, mint a kényszerítő diplomácia eszközrendszere
Jelen tanulmány a légierő politikai és diplomáciai determináltságából kiindulva kifejti a koercitív, kényszerítő diplomáciai stratégia fogalmát, jellemzőit és egyes történelmi példáit. Ehhez kapcsolódva a szerző bemutatja az ún. kényszerítő légierőt, mint a kényszerítő politikát hatékonyan támogatni képes eszközrendszert, „koercitív instrumentumot”. Bemutatja a kényszerítő erő alkalmazásán alapuló „kényszerítő légierő stratégiák” egyes típusait, elméleti megalapozottságukat és hátterüket és megvizsgálja az összefüggéseket a kényszerítő stratégiák különböző típusainak alkalmazási lehetőségei között. | The present study describes “coercive air force’s strategies” are based on coercive features force application as an integrated part of effort of diplomacy and describes two coercive diplomacy case studies. On this basis the author expounds the concept of a coercive diplomatic strategy and presents the airforce as a coercive instrument. Different types of coercive air strategies with theoretical framework and background are presented and the connection between them and their adoption and application (air campaign, air operations) of aerial warfaer resources are explained
A LÉGIERŐ KÉNYSZERÍTŐ ALKALAMZÁSÁNAK TEÓRIÁI
Jelen tanulmány a légierő politikai és diplomáciai determináltságából kiindulva kifejti a koercitív, kényszerítő
diplomáciai stratégia fogalmát, jellemzőit és egyes történelmi példáit. Ehhez kapcsolódva a szerző bemutatja az
ún. kényszerítő légierőt, mint a kényszerítő politikát hatékonyan támogatni képes eszközrendszert, „koercitív
instrumentumot”. Bemutatja a kényszerítő erő alkalmazásán alapuló „kényszerítő légierő stratégiák” egyes
típusait, elméleti megalapozottságukat és hátterüket és megvizsgálja az összefüggéseket a kényszerítő stratégiák
különböző típusainak alkalmazási lehetőségei között
A LÉGI TÁMADÁSOK LÉLEKTANI ASPEKTUSAI
Jelen cikk a bombázások, légi támadások lélektani hatásait vizsgálja, elsősorban a második világháború, a Koreai-háború (1950-53), a Vietnami-háború (1965-72) és az I. Öböl-háború (1991) eseményeit és tapasztalatait alapul véve. A vizsgálat három aspektusa a polgári lakosság, a harcoló alakulatok és a döntéshozók szintje, ahol bizonyos tipikus reakciók és cselekvések voltak megfigyelhetők. Ezek a megfigyelések pedig kifejezetten hasznosak és hasznosíthatók a légierő célpont-kiválasztási döntéseiben: hiszen ha adott ráfordítással a lehető legnagyobb hatékonyságot kívánjuk elérni a fizikai és lelki hatásokat együttesen kell figyelembe venni
CONVERGENCE BETWEEN THE STRATEGIC LEVEL PLANNING AND EXECUTION OF BUSINESS (CORPORATE) AND MILITARY ACTIVITIES ESPECIALLY AIR CAMPAIGNING
The authors summarized of the some elements of the potential convergence between the strategic planning of business and military life especially air campaigning.
This article describes the basics of strategies of business world especially at corporate level and basics of planning at strategic level of air campaign (operations) and some questions of adaptation of military methods to creation of business (corporate) strategy
ADALÉKOK A KÖZELMÚLTBÓL (MÁSODIK RÉSZ): A REPÜLŐ ÉS LÉGVÉDELMI CSAPATOK HARCTEVÉKENYSÉGI FORMÁI, AZAZ HOGYAN GONDOLKOZTUNK A LÉGI HADVISELÉSRŐL A NATO-TAGSÁGUNK ELŐTT
OVERVIEW OF AN SUPPORTED SCIENTIFIC RESEARCH BY HUNGARIAN SCIENTIFIC RESEARCH FUND : EVOLUTION OF THEORY AND PRACTICE OF UNIVERSAL AND HUNGARIAN AERIAL WARFARE
In 2011 the authors got support from the Hungarian Scientific Research Fund to make some researches related to evolution of theory and practice of universal and Hungarian aerial warfare. This article gives overview about research plan, aims and planned methods as well as probable results
A nevelésszociológia alapjai
A nevelésszociológia „az a szakszociológia, amely a különböző
társadalmi közösségeket szocializáció közben mint a nevelés
alanyait, illetve tárgyait vizsgálja. A nevelésszociológia fogalmának
meghatározására – sem tárgyát, sem feladatait illetően
– nem alakult ki egységes vélemény. Ezért nevelésszociológiáról
– vagy az egyes részletkérdéseiről – szóló feldolgozásokban
a legkülönfélébb értelmezési lehetőségek fordulnak elő” –
Kozma Tamás, az első magyar nyelvű nevelésszociológiai kötet
szerzője ekként mutatja be a tudományterületet az MTA Pedagógiai
Bizottság Nevelésszociológiai Albizottság alakuló ülésén.
A több kiadást megért kötet máig megalapozza azokat a
tanulmányokat, amelyek a nevelés és oktatás intézményeit és
folyamatait a nevelésszociológia szemléletével közelítik meg.
Kötetünk tanulmányai jól példázzák e megközelítési és
elemzési mód sokféleségét, egyúttal szemléletének meghatározó
vonásait. A tudományterület kiemelkedő művelőinek
írásai alapos áttekintést nyújtanak a nevelésszociológia történetéről,
kapcsolódásáról a neveléstudományhoz és a szociológiához,
és azokról a jelenleg is izgalmas kérdésekről, amelyek
a politika formálását és eredményességét érintik
A szerológiai konfirmáló vizsgálatok ellentmondásai, nehézségei és változásai
A diagnózis jelentősége és az elérhető szerológiatesztek fajlagossága egyaránt indokolhatja, hogy egyes kórképekben az elsődleges vizsgálati eredmények megerősítésre (konfirmálásra) szorulnak. A rekombináns antigéneken alapuló szerológiai vizsgálatok elterjedése, a molekuláris módszerek elérhetővé válása és a kórokozók szeroepidemiológiai változásai együttesen eredményezték, hogy a vizsgálati algoritmusok az elmúlt években jelentősen átalakultak. A kereskedelmi forgalomban hozzáférhető tesztek jellemzői, a vizsgálatkérés gyakorlata és a vizsgálatokkal szembeni elvárások nem minden esetben tartottak lépést a változásokkal, ami nehezíti a klinikus-labor kommunikációt. Jelen munkánk célja áttekinteni a megerősítő vizsgálatok változásait, lehetőségeit, korlátait és célszerű alkalmazását négy olyan fertőzés (hepatitis B-vírus, Hepacivirus hominis, humán immundeficientia-vírus, Borrelia burgdorferi sensu lato) esetében, amelynél az eredmények értelmezése és az optimális vizsgálati algoritmus megválasztása eddigi tapasztalataink szerint ellentmondásos. Orv Hetil. 2023; 164(52): 2065–2073