12 research outputs found
Estonian-English Glossary of Aquaculture
Sõnastik / GlossaryVesiviljelus (aquaculture) on kiiresti laienev ja arenev kalanduse
haru, kus pidevalt lisandub uusi tehnoloogiaid ja nendega seotud
termineid. Selle valdkonna eestikeelset oskussõnavara võib laialipillatult
leida õpikutest, andmebaasidest ja Vikipeediast. Paraku
on eestikeelsed õpikud vananenud ja neis sisalduv terminoloogia
põhineb tihti venekeelsete mõistete ülevõtmisel. Vesiviljeluse terminite
andmebaasi veel pole. Eestikeelset terminoloogiat vajavad
aga vesiviljelust alustavad ettevõtjad, riigiametnikud, Euroopa
Liidu direktiivide tõlkijad ja ajakirjanikud, Eesti Maaülikoolis,
Eesti Mereakadeemias ja Järvamaa Kutsehariduskeskuses vesiviljelust
õppivad üliõpilased (õppematerjalide tõlkimisel ja referaatide
koostamisel) ning ka neid õpetavad õppejõud. Käesoleva
sõnastiku koostamise eesmärgiks oligi koondada eesti- ja ingliskeelsed
vesiviljelusterminid tõlkimist hõlbustavasse süsteemi ja
anda neile sisuline seletus.
Ükski sõnastik ei saa olla entsüklopeedia, mis hõlmaks põhjalike
selgitustega kogu vaadeldavat valdkonda. See kehtib ka siinse
sõnastiku ja vesiviljeluse kohta, millel on kokkupuutepunkte nii
bioloogiaga (nt ihtüoloogia, veekogude ökoloogia, geneetika,
arengubioloogia) kui ka tehnika, veterinaarmeditsiini, söötmisteaduse,
hüdrokeemia ja teiste erialadega. Seepärast sisaldab sõnastik
iga termini puhul vaid vesiviljelusega seotud vasteid ja seletust,
jättes kõrvale paralleeltähendused ja üldisemad mõisted. Loomulikult
on vesiviljelusega seotud terminite nimekiri palju pikem
siintoodust. Sõnastiku koostamisel lähtus autor oma kogemustest
üliõpilaste juhendamisel ja küsimustest, mis on kogunenud algajaid
kalakasvatajaid nõustades. Seetõttu sisaldab sõnastik ka palju
tavalisi sõnu, mille vasteid leiab üldsõnastikest, kuid seletuse osa
aitab mõista nende sisu vesiviljeluse seisukohalt. Tihti puuduvad
eesti keeles ingliskeelsele terminile vastavad lühikesed väljendid
ja vastupidi, mistõttu mõnikord tuli kasutada mitmesõnalisi väljendeid.
Sõnastiku mõistete seletustes puuduvad vesiviljeluse
tootmise praegust seisu kajastavad arvandmed, sest need muutuvad
iga aastaga. Selle asemel on kasutatud üldhinnanguid, nagu
„suure tähtsusega“ või „väheses mahus“.
Loodan, et sõnaraamat on abiks kõigile, kelle huvid on seotud
vesiviljelusega. Tagasiside, märkused ja soovitused, mis aitaksid
sõnastikku edaspidi paremaks muuta, on igati teretulnud.
Suur tänu abi eest sõnastiku koostamisel Marje Aidile ja teistele
Eesti Maaülikooli vesiviljeluse osakonna töötajatele!
Sõnastiku koostamist rahastas Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudi kalanduse teabekeskuse
kaudu.
Tiit Paaver
Eesti Maaülikooli emeriitprofessor
Tartu, 2017Aquaculture is a fast developing branch of management of live
resources of water environment. Its technology gets modernized
continuously and new terms arise every year, while the basic
terminology in biology, veterinary medicine, nutrition science
etc. has remained the same during many years. In Estonia the
complete dictionary of aquaculture is still missing. Old Estonian
textbooks contain usually some fragments of it or are out-of-date
and based on Russian terminology. However, we need in Estonia
a modern Estonian-English dictionary covering opportunities of
translation in both directions and explaining the essence of the
terms. Certainly the students, scientists and administrators need
the information for translating the Estonian terms into internationally
accepted context in English. Administrators, journalists,
translators of regulations of European Union also need to
know the Estonian terms of the aquaculture and their essence. At
the same time students, teachers and fish farmers need to know
English terms and their meaning to translate articles, textbooks,
regulations etc. Compiling of the dictionary was especially difficult because many terms in Estonian do not have precisely
corresponding short equivalent in English, while some words in
English have very broad and ambiguous meaning. Based on the
experience of author in teaching aquaculture and consulting of
the beginners in aquaculture, the list of terms which may be of
help for reader has been assembled, although the needed number
of them is much higher. The data about current aquaculture production
volumes are missing from the dictionary, because they
change every year.
I do hope that the dictionary will be of help for many people
working in the field of aquaculture.
My sincere thanks to my colleagues in the department of aquaculture
of EULS, especially to Marje Aid for help in preparing the
manuscript.
The glossary was compiled in the department of aquaculture of
Estonian University of Life Sciences. The glossary was financed
by Fisheries Information Center from the European Maritime
and Fisheries Fund.
Any suggestions or corrections considering this dictionary are
welcome.
Tiit Paaver
Professor emeritus of Estonian University of Life Sciences
Tartu, 201
Discovery and application of insertion-deletion (INDEL) polymorphisms for QTL mapping of early life-history traits in Atlantic salmon
<p>Abstract</p> <p>Background</p> <p>For decades, linkage mapping has been one of the most powerful and widely used approaches for elucidating the genetic architecture of phenotypic traits of medical, agricultural and evolutionary importance. However, successful mapping of Mendelian and quantitative phenotypic traits depends critically on the availability of fast and preferably high-throughput genotyping platforms. Several array-based single nucleotide polymorphism (SNP) genotyping platforms have been developed for genetic model organisms during recent years but most of these methods become prohibitively expensive for screening large numbers of individuals. Therefore, inexpensive, simple and flexible genotyping solutions that enable rapid screening of intermediate numbers of loci (~75-300) in hundreds to thousands of individuals are still needed for QTL mapping applications in a broad range of organisms.</p> <p>Results</p> <p>Here we describe the discovery of and application of insertion-deletion (INDEL) polymorphisms for cost-efficient medium throughput genotyping that enables analysis of >75 loci in a single automated sequencer electrophoresis column with standard laboratory equipment. Genotyping of INDELs requires low start-up costs, includes few standard sample handling steps and is applicable to a broad range of species for which expressed sequence tag (EST) collections are available. As a proof of principle, we generated a partial INDEL linkage map in Atlantic salmon (<it>Salmo salar</it>) and rapidly identified a number of quantitative trait loci (QTLs) affecting early life-history traits that are expected to have important fitness consequences in the natural environment.</p> <p>Conclusions</p> <p>The INDEL genotyping enabled fast coarse-mapping of chromosomal regions containing QTL, thus providing an efficient means for characterization of genetic architecture in multiple crosses and large pedigrees. This enables not only the discovery of larger number of QTLs with relatively smaller phenotypic effect but also provides a cost-effective means for evaluation of the frequency of segregating QTLs in outbred populations which is important for further understanding how genetic variation underlying phenotypic traits is maintained in the wild.</p
Jõevähk ja teda ohustavad võõrvähiliigid
Levik. Jõevähi looduslik levila ulatub Loode-Venemaalt
Atlandi ookeani rannikuni ja Vahemerest Põhja-Skandinaaviani.
Inimene on tema levikut laiendanud, viies selle
liigi näiteks ka Briti saartele, kus teda varem polnud. Nimele
vaatamata esineb jõevähk nii jõgedes kui järvedes.
Eestis on ta praegu ainus vähiliik.Liigi kirjeldus ja tunnused. Värvus enamasti punakaspruun,
kuid võib olla ka beež, must või sinine. Sõrad on
suured ja tugevad, eriti isastel. Tavaliselt on sõrad kehaga
sama värvi ja pealt karedad. Altpoolt on need siledad
ja pu na sed kuni mustjaspruunid (mitte kunagi valged,
beežid, roosad ega heleoranžid). Sõrgade lõikeservad ei
ole sirged, vaid seal on kaks väljaulatuvat oga. Seljakilp
on sile, kuid erinevalt signaalvähist on pea ja rindmiku
liitumisko hal kummalgi küljel terav naast. Tänu vähkide
võimele heita ära mõni oma kehaosa enda elu päästmise
eesmärgil, võime me kohata taastuvate sõrgadega
jõevähke, kelle tagasi kasvav sõrg jääb aga eelmisest kitsamaks,
õhemaks ja kergemaks, mis üldkujult meenutab
hoopis kitsasõralise vähi sõrga.Jõevähi tähtsus. Jõevähk on oluline lüli veekogu aineringes.
Ta hoiab veekogusid kinni kasvamast ning on
toiduks paljudele veeorganismidele. Suure lihasaagise
ja õhukese kooriku pärast eelistavad Euroopa tarbijad
seda vähiliiki teistele ja seetõttu on tema turuhind ka
kõrgem.Võõrliikide kahjulikkus ja ohud. Jõevähi väike viljakus
(90–260 marjatera emasvähi kohta), aeglane kasv meie
jahedas kliimas, tundlikkus keskkonnaseisundi ja haiguste
suhtes teevad ta kergesti haavatavaks. Võõrad vähiliigid
võivad saada jõevähile hukatuslikuks, kuna nad
on viljakamad, agressiivsemad ning vastupidavamad
nii haiguste kui raskete keskkonnatingimuste suhtes.
Ameerika vähid on immuunsed vähikatku suhtes ning
kannavad seda haigust edasi. Agressiivsemad Ameerika
vähi isased paarituvad emase jõevähiga, kuid sellest
ei sünni järglasi ning nii väheneb jõevähi arvukus. Eesti
veekogudesse võivad võõrliigid sattuda nii tahtliku kui
tahtmatu inimtegevuse läbi. Tundes erinevaid vähiliike,
saame seda takistada.Seadused. Looduskaitseseaduse alusel on keelatud
võõrliikide loodusesse laskmine. Lisaks on keelatud
Eestisse sisse tuua signaalvähi, kitsasõralise vähi ja ogapõskse
vähi elusaid isendeid
Kalakasvatus ja kalade tervishoid
Kalakasvatus on üks osa kiiresti arenevast majandusharust – akvakultuurist e vesiviljelusest.
Võrreldes loomakasvatusega on see väga uus ja mitmekesine valdkond. Rääkimata
sellest, et vesiviljelus hõlmab ka veetaimede kasvatamist, erinevad lülijalgsete hulka kuuluvad
vähid ja limuste hulka kuuluvad austrid kaladest, kes on selgroogsed, palju rohkem
kui traditsioonilised loomakasvatuse objektid imetajad ja linnud. Kuigi Eestis kasvatatakse
ka vähki, on kalad meie vesiviljeluses nii valdavad ja traditsioonilised, et edaspidi
kasutame sõna kalakasvatus Eesti tähenduses vesiviljeluse sünonüümina. Kalakasvatus on
viimase paarikümne aastaga läbi teinud uskumatult kiire arengu. Lõhe tootmine Norras
ja Tšiilis, huntahvena (sea bass) ja kuld-merikogre (sea bream) tootmine Vahemeremaadel,
kammelja (turbot) tootmine Hispaanias on lühikese aja jooksul mitmekordistunud.
Taolist toodangu tõusu pole täheldatud üheski traditsioonilises loomakasvatuse valdkonnas.
Soome kalakasvandused toodavad praegu umbes 30 korda rohkem kala kui Eesti
omad. Hästi, Soome on suur ja veekogude poolest rikas maa. Eesti edumeelsemaid kalakasvatajaid,
Eesti Kalakasvatajate Liidu esimees Aarne Liiv on aga kõigil kalandusfoorumitel
toonud välja võrdluse Taaniga, mis on pindalalt Eestiga võrdne ja kliima poolest
sarnane, kuid kalakasvatustoodang on seal pea 100 korda suurem kui meil. Tegu pole ajaloo
pärandiga – kiiresti on edenenud kalakasvatus ka näiteks Poolas ja Loode-Venemaal.
Eestil on tegelikult suurepärased võimalused kalakasvatust arendada. Eesti Kalakasvatajate
Liit ja Eesti Maaülikooli kalateadlased on püüdnud analüüsida meie kalakasvatuse nõrku
ja tugevaid külgi, leidmaks võimalusi selle majandusharu arengu kiirendamiseks. Selgub,
et esmatähtis on leida raha tänapäevase tehnoloogia rakendamiseks ja uute kasvanduste
rajamiseks. Siis aga on vaja ka asjatundlikke kalakasvatajaid. Kõrgharidust pole kalakasvatuse
valdkonnas meil antud ajavahemikus 1983–2003, loomaarstid pole kalakasvatuse
ja kalahaiguste alast haridust saanud alates 2002. aastast. Internet ja rahvusvahelised raamatupoed
avavad tohutult laiad võimalused iseõppimiseks, kuid võõrkeelteoskus pole
Eestis veel täielik ning vajadus emakeelse õppe ja õppematerjali järele on eriti algastmel
suur. Kalakasvatus tehnoloogia kiire arengu tõttu on isegi viis aastat vanad Euroopa õpikud
mõnes osas aegunud. Viimane eestikeelne kalakasvatuse õpik anti välja 1985. Seega
vajatakse hädasti uut õpikut.
Eesti vesiviljelus on killustatud väga erinevate suundade vahel ja seejuures on igaüks neist
Euroopa mastaabis vaadates imetilluke. Eesti forellikasvatuse praegune umbes 500 tonnine
kogumaht vastab ühe Soome kalakasvatusettevõtte toodangule. Praegustel üliõpilastel,
tulevastel kalakasvatajatel ja maamajanduse juhtidel on vaja tunnetada eraldusjoont intensiivse
kalakasvatuse ja kodutiikides oma lõbuks kalade pidamise vahel. Kalakasvatuse
prioriteediks on keskkonnasäästlikul tehnoloogial põhinev suurtootmine. Teavet tuleb
jagada ka arvukatele väikekalakasvatajatele. Meie õpikus on püütud leida tasakaalu nende
kahe kalakasvatussuuna õpetamise vahel ja käsitletud ka teisi kalakasvatuse harusid
peale majanduslikult tasuva kaubakala suurtootmise.
“Kalakasvatus ja kalade tervishoid” ei ole ammendav käsiraamat, mida lugedes ja sealt
näpuga järge ajades saaks igaüks edukalt kala kasvatada. Tootjale praktilist nõu andva
käsiraamatu väljaandmine eeldaks iga käesolevas õpikus käsitletud teema avamist oma ette raamatuna. Võib-olla jõuame kunagi ka selliste raamatute avaldamiseni. Meie trükis
on mõeldud võimalikult laiale lugejaskonnale üliõpilasest ministeeriumi ametnikuni
ning peaks andma neile ülevaate kalakasvatuse olemusest, võimalustest ja vajadustest.
Loomaarstide ning veterinaar- ja toidulaborite vähene kogemus kalahaiguste tõrje valdkonnas
võib saada kalakasvatuse kiire arenguga kaasnevate kalatervise probleemide korral
tõsiseks takistuseks. Kalade haigustele ja nende tõrjele pühendatud osa raamatust on
seepärast ka kalakasvatajatele esmatähtis.
Õpiku kirjastamine sai võimalikuks tänu finantseerimisele PHARE programmi projektist
“Competence Centre of Public Veterinary Health”.
Autorid soovivad, et pärast rohkem kui 20aastast pausi ilmunud eestikeelne kalakasvatuse
õpik aitaks kaasa selle majandusharu kiirele edenemisele. Oleme tänulikud kõigi
märkuste, soovituste ja küsimuste eest, mis aitaksid tulevikus välja anda paremaid õppematerjale.
Selle õpiku koostamisele aitasid kaasa paljud Eesti kalakasvatajad, teadlased ja spetsialistid.
Täname kõiki kalakasvatajaid ja üliõpilasi, kes käsikirja täiendasid, parandasid ja
andsid faktilisi andmeid. Tiit Paaver, Jüri Kasesalu, Riho Gross, Mare Puhk, Tiiu Tohvert, Aarne Liiv, Marje Aid
Kalakasvatusliku taastootmise programm : programm "Riiklikku kaitset vajavate ja ohustatud kalaliikide kaitse ja kalavarude taastootmine (2002-2010)"
TäistekstKäesolev programm on Eesti Vabariigi keskkonnaministri poolt käskkirjaga nr 352,
06.05.2002 kinnitatud juhend kalakasvatusliku taastootmise riikliku poliitika elluviimiseks
Eestis, mis käsitleb kõigi praegu või eeldatavasti lähemas tulevikus Eesti veekogudesse
asustatavate kalade taastootmise põhimõtteid ja näitab ära kaitset vajavate
(ohustatud) kalade taastootmise riikliku finantseerimise prioriteedid ning kalapüügivõimaluste
laiendamiseks vajalike kalade asustamiste toetamise prioriteedid.
Programmis toodud asustusmahud ja kohad on soovituslikud ja lähtuvad
2001. aastal prognoositud reaalsetest võimalustest.Taustanalüüs. Kalavarud on tähtis taastuv loodusvara, mille kasutamine peab olema kooskõlas nii
rahvusvaheliselt kui Eestis heaks kiidetud säästva arengu põhimõtetega. Eesti säästva
arengu seadus sätestab, et loodusvarade säästva kasutamise eesmärgiks on tagada
inimest rahuldav elukeskkond ja majanduse arenguks vajalikud ressursid elukeskkonda
oluliselt kahjustamata ning looduslikku mitmekesisust säilitades.
Kalade arvukuse säilitamise või suurendamise põhimõttelised võimalused on: 1) püügi
reguleerimine kalapüügieeskirjas määratud piirangutega (keeluajad ja -piirkonnad,
lubatud püünised ja alammõõt jne) ja püüniste arvu või kalakoguse limiteerimisega;
2) elukeskkonna (eeskätt sigimisvõimaluste) kaitse, parandamine või taastamine;
3) kalakasvatuslik taastootmine (kalakasvandustes üleskasvatatud noorkalade asustamine
veekogudesse, edaspidi lühendatult taastootmine). Viimane on kulukas tegevus,
mis eeldab pikaajalist planeerimist ja otstarbekuse analüüsi. Kalade kaitsemeetmed on
sätestatud mitmetes õigusaktides ja dokumentides. Loodusliku mitmekesisuse kaitse
huvides on Eestis vastu võetud mitmeid programme, mis puudutavad ka kalu. Igakülgsete
kaitsemeetmete väljatöötamine jätkub seoses Eesti ja Euroopa Liidu keskkonnakaitse
poliitika harmoniseerimisega. Tehistingimustes peetud loomade loodusesse
laskmine (seega ka kalade asustamine kalakasvandustest) toimub loomastiku
kaitse ja kasutamise seaduse § 19 järgi keskkonnaministri poolt kinnitatud programmi
alusel. Käesolevas programmis on koondatud tähelepanu ohustatud ja majanduslikult
kasutatavate kalaliikide arvukuse suurendamisele kalakasvatusliku taastootmise
kaudu.
Eesti 74 kalaliigist (Saat, 1992) on 8 inimtegevusest ohustatud (neist 4 on looduskaitse
all), veel 4 liigi arvukus oleneb tugevasti inimtegevusest. Osa ohustatud liikidest
on samal ajal kalanduslikult tähtsad ja neid püütakse pidevalt. Eestis on ka 7 liiki
Euroopa Liidus (EL loodusdirektiivi alusel) ohustatuks loetud ja kaitstavaid kalu (sh
kolm sõõrsuuliiki), mis on meil kas harva esinevad eksikülalised või pole siin otseselt
ohustatud. Kalavarude suurendamiseks ja püügivõimaluste loomiseks taastoodetakse
või on toodetud 5 mitteohustatud liiki. Majanduslikult kasutatavate veeorganismide
hulka kuulub peale kalade ka inimtegevusest ohustatud jõevähk, mistõttu sellekohaseid
probleeme käsitletakse käesolevas dokumendis koos kaladega. Sellise mitmekesisuse
tõttu tuleb vaadelda Eestis riiklikku kaitset ja taastootmist vajavaid kalaliike
rühmadena, mille suhtes rakendatavad meetmed ja riikliku toetamise vajadus on
erinevad. Forelli ja siia liigisiseseid vorme käsitletakse nende ökoloogia erinevuste
tõttu eraldi
Ohustatud sh kaitsealuste ja vääriskalaliikide seisundi parandamiseks vajalikud meetmed ja eelistatud tegevused
Eesti kalavaru, sh vähivaru kasutamine peab olema kooskõlas nii rahvusvaheliselt kui Eestis heakskiidetud säästva arengu põhimõtetega. Loodusvarade säästva kasutamise eesmärk on inimest rahuldava elukeskkonna ja majanduse arenguks vajalike ressursside tagamine, sealjuures oluliselt kahjustamata elukeskkonda ning säilitades looduslikku mitmekesisust. Kalavaru kaitset ja suurust saab mõjutada püügi reguleerimisega, elukeskkonna kaitse, parandamise või taastamisega ning kalakasvatusliku taastootmise abil. Viimane neist on kulukas tegevus, mis eeldab pikaajalist planeerimist ja otstarbekuse analüüsi. Selleks on vajalik kalavarude taastootmise tegevuskava. Tegevuskava koostamisel on lähtutud Eesti ja rahvusvahelistest valdkondlikest dokumentidest arvestades seejuures hetkeolukorda, kalavarude seisundit ja taastamise vajadust ning olemasolevaid võimalusi.
Tegevuskava eesmärk on kalakasvatusliku taastootmise abil parandada ohustatud sh kaitsealuste kalaliikide seisundit ja suurendada nende arvukust, luues avaramad võimalused ka vääriskalaliikide püügiks Eestis. Tegevuskava elluviimist koordineerib ja selle eest vastutab Keskkonnaministeeriumi kalavarude osakond. Vastutav koordinaator koos tegevuskava täitjatega koostab iga nelja aasta tagant tegevuskava täitmise kokkuvõtte. Vastavalt saavutatud tulemustele ja ilmnenud puudustele muudetakse kava, et korrigeerida kalakasvatusliku taastootmise suundasid kalavarude olukorra parandamiseks ja bioloogilise mitmekesisuse hoidmiseks.Programmi koostamist finantseeris Keskonnainvesteeringute Kesku
Praktiline kalakasvatus : vesiviljeluse ja kalanduse kutseõppevahend
Eesti kliima ei ole kalakasvatuseks eriti soodus. Soojaveeliste kalade jaoks on
meie veed pikalt külmad, jahedaveeliste jaoks aga suved sagedasti liiga soojad.
Üks võimalus luua kaladele sobiv keskkond on kasvatada neid vee korduskasutusega
süsteemides. Viimase ülalpidamine on aga liiga kallis. Siinses
trükises antaksegi sissejuhatav ülevaade levinumatest veekäitlussüsteemidest
ja nendega seotud rajatiste tööpõhimõtetest. Raamatus käsitletakse erinevate
kalaliikide kasvatamisega seotud teemasid nagu vesiviljelusrajatised ja nende
komponendid, seadmete töökorras hoidmine ning heitvee käitlemise põhimõtted,
keskkonnahoid, eri liiki kalade söötmine ja paljundamine ning uudse
teemana kalade heaolu.
Käsiraamat on mõeldud õppevahendina kalakasvataja kutset omandavatele
õppijatele. Eestis õpetatakse kalakasvatust kutseõppe tasemel Järvamaa
Kutsehariduskeskuse (JKHK) Särevere õppekohas. Eesti Maaülikoolis õpetatakse
kalandust ja vesiviljelust vesiviljeluse ning hüdrobioloogia ja kalanduse
õppetoolides ühise õppekava järgi.
Pärast õpinguid on kalakasvataja kutse saanud oskustöötaja töö toota vesiviljelussaaduseid
ja osaleda nende turustamisel. Töötaja peamised tööülesanded
on kalade söötmine, sorteerimine, transportimine, tootmiseks sobiva
kasvukeskkonna tagamine, tootlikkuse tagamine, vesiviljelustoodangu hea
kvaliteedi saavutamine, jälgimine jne. Töötamine kalakasvatuses eeldab austavat
ja säästlikku suhtumist loodusesse.
JKHK Särevere õppekohas õppimine on paindlik (s.o tsükliõpe ühel kuni kahel
korral kuus neli päeva järjest, tsüklitevahelisel ajal on iseseisev õppetöö).
Esmane praktiline õpe saadakse kohapeal kooli kalakasvanduses. Õppetöö
toimub õppekava kohaselt, mille aluseks on 4. taseme kalakasvataja kutsestandard.
Siinse õppevahendi väljaandmisega püütakse parandada kutse- ja
täiendusõpet Eestis. Rein Oselin, Järvamaa Kutsehariduskeskuse direktor.Võrreldes loomakasvatusega on vesiviljelus uus ja mitmekesine põllumajandusvaldkond.
Nüüdisaegne vesiviljelus hõlmab lisaks kaladele veetaimede,
erinevate lülijalgsete hulka kuuluvate vähkide ja krevettide ning selliste
limuste nagu austrid või pärlikarbid kasvatamist.
Eestil on üsna head võimalused kalakasvatust arendada. Hulk uuringuid
näitab, et esmatähtis on aga leida raha tänapäevase tehnoloogia rakendamiseks
ja rajatiste pidevaks uuendamiseks. Samuti on vaja asjatundlikke õpetatud
kalakasvatajaid.
Kalakasvatust käsitlevat kirjandust on erinevatel aegadel ilmunud palju.
Mart Enneveeri koostatud ja korduvalt välja antud «Kalakasvatus» keskendub
peamiselt tiigikalakasvatusele. Tiit Paaveri, Jüri Kasesalu, Riho Grossi ja
teiste koostatud ning Eesti Maaülikooli üliõpilastele mõeldud kõrgkooliõpik
«Kalakasvatus ja kalade tervishoid» annab esimese ülevaate intensiivse kalakasvatuse
põhimõtetest, aretusest ja peetavate liikide tervishoiust. Viimasel
aastakümnel on suure panuse vesiviljelus- ja kalandusteemalise kirjanduse
väljaandmisse andnud Tartu Ülikooli kalanduse teabekeskus ja Eesti Maaülikool.
Euroopa Kalandusfondi (EKF) ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
(EMKF) toel on ilmunud nii Eesti autorite raamatuid kui ka tõlkekirjandust.
Nimetamist väärivad kalade tervishoidu ja haigusi tutvustav «Kalade tervishoiu
käsiraamat», kalade kasvatamist käsitlevad «Kalakasvatus. Perspektiivsed
liigid» ja «Vesiviljeluse eesti-inglise seletav sõnaraamat». Tõlkeraamatutest
on olulisemad «Vee korduvkasutusega vesiviljeluse juhend», «Terve
kala» ja viimati ilmunud «Sööt ja söötmismeetodid vesiviljeluses». Samuti
on välja antud «Kalade haigused. Õpik kõrgkoolile», mida toetasid haridusja
teadusministeerium ning SA Archimedes.
Käesolev õppevahend on vaid osaliselt koostajate enda originaaltekst.
Peale selle sisaldab see lõike ülalnimetatud allikatest või tõlkekirjandusest,
mida on ajakohastatud just kutseõppe vajaduste järgi. Raamatu peatükkide
järjestus annab suuna, kuidas juhendada praktikante vesiviljelusettevõttes.
Koostajad tänavad Aarne Liivi, Toomas Armulikku, Rein Oselini, Pilleriin
Puskari, Eesti Kala- ja Vähikasvatajate Liitu, Alltech Eesti osaühingut ja teisi
nõuandjaid ning toetajaid. Priit Päkk, Eesti Maaülikool. TartusValminud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF)
programmiperioodi 2014–2020 rahalisel toe
First record of an established marbled crayfish Procambarus virginalis (Lyko, 2017) population in Estonia
Invasive marbled crayfish Procambarus virginalis (Lyko, 2017) is spreading alarmingly fast across European countries and beyond. Early maturation, parthenogenetic reproduction mode and high growth rate contribute to a high potential invasiveness. Marbled crayfish can pose severe effects on native communities impacting the native crayfish populations being carrier of the crayfish plague disease caused by Aphanomyces astaci. Here we report the first record of marbled crayfish in Estonia. In total, 104 individuals were found in the artificially warm outflow channel of the cooling system of Balti Power Plant, entering to the water reservoir of the River Narva. Molecular analyses confirmed the morphological identification of captured specimens as a marbled crayfish. Four out of six marbled crayfish individuals exhibited the presence of crayfish plague agent, though at very low level. This suggests that marbled crayfish can potentially be a new vector of crayfish plague in Estonian freshwater ecosystems containing native noble crayfish Astacus astacus populations. Monitoring and eradication actions are urgently needed not only in the outflow channel where the species was found but in the whole water reservoir and River Narva itself.peerReviewe