96 research outputs found
A theoretical examination of the role of auditing and the relevance of audit reports
fi=vertaisarvioimaton|en=nonPeerReviewed
Dispersal and aggression in a supercolony of the ant Formica pressilabris
Because of their eusociality and diverse adaptations, ants are classic study objects in evolutionary biology. Supercolonies consisting of numerous nests have recently received much attention. Supercoloniality is an ecologically dominant and successful lifestyle, but it may be an evolutionary dead end. A supercolony has extremely many queens, and relatedness between colony members is thus very low. Inclusive fitness theory predicts selfish traits to spread in such low relatedness colonies, and if relatedness is zero, kin selection cannot act on worker traits. In such situations eusociality cannot persist.
Dispersal is dangerous to daughter queens, and only a small fraction succeeds in establishing new nests. When relatedness between daughter queens and the rest of a colony is high, kin selection will, however, favor dispersal, because competition against relatives does not benefit daughter queens. But when relatedness is low, daughter queens may maximize their inclusive fitness by staying in their natal colony, although dispersal would be the collective interest of the colony. Non-dispersing by daughter queens is thus selfish behavior and is expected in low relatedness colonies.
I studied dispersal between a large nest aggregation and other smaller colonies of the ant Formica pressilabris in Raseborg, Southern Finland. I found a supercolony-like dense aggregation of more than 1 300 nests on a 9 ha large abandoned field, as well as three other nest aggregations a few hundreds of meters away from the assumed supercolony. I studied dispersal between these subpopulations indirectly by estimating gene flow using microsatellite DNA markers. I extracted DNA from 285 nests and studied ten microsatellite loci. In addition to the population genetic study, I performed behavioral experiments, on one hand to determine whether supercolony workers identify intruders at all, and on the other hand to investigate whether the large nest aggregation actually is one supercolony.
My results show limited gene flow between the four subpopulations. The two largest subpopulations are viscous, i.e. neighboring nests are genetically more similar to each other than to more distant nests in the same subpopulation. However, my results do not support my hypothesis that supercolony daughter queens disperse less than daughter queens from other colonies in the area. One explanation for this result is that non-dispersal of daughter queens does not show up in microsatellite studies. This might be the case if there is enough male dispersal to even out the gene flow between subpopulations. Another possible explanation is that dispersal is limited from all of the subpopulations, which all seem to be polydomous. Thirdly, it may be that even supercolony daughter queens disperse, which would be against my hypothesis. This possibility is supported by the weakness of the population structuring. These three alternatives are mutually nonexclusive and may all affect my results.
In my behavioral experiments I found aggression between nests of the nest aggregation assumed to be a supercolony. Thus, it is not a uniform supercolony, as ants of a colony are by definition not aggressive towards each other. This result is surprising, and such a supercolony-like nest aggregation with aggression between its nests has not been reported earlier. If the nest aggregation actually consists of many smaller polydomous colonies, the result from my population genetic study, which is against my a priori hypothesis, would be expected. My results underline that sufficient attention should be paid to the interactions between individual nests when studying supercolonies.Aitososiaalisuuden ja monimuotoisten sopeumiensa ansiosta muurahaiset ovat klassinen evoluutiobiologian tutkimuskohde. 2000-luvulla lukuisista pesistä koostuvat superkoloniaaliset yhteiskunnat ovat olleet erityisen kiinnostuksen kohteena. Superkoloniaalisuus on ekologisesti menestyksekäs elämänmuoto, mutta se voi olla evolutiivinen umpikuja. Koska superkoloniassa on erittäin paljon lisääntyviä kuningattaria, on sukulaisuus superkoloniassa erittäin alhainen. Alhaisen sukulaisuuden voi sukulaisvalintateorian pohjalta odottaa johtavan itsekkään käyttäytymisen yleistymiseen, ja jos sukulaisuus on nolla, ei luonnonvalinta voi vaikuttaa lisääntymättömien työläisten ominaisuuksiin. Tällaisessa tilanteessa aitososiaalinen elämäntapa ei voi jatkua tai kehittyä.
Muurahaisten tytärkuningatarten levittäytyminen on vaarallista, ja vain pieni osa levittäytyjistä onnistuu perustamaan uuden pesän. Kun tytärkuningatarten ja muun yhteiskunnan välinen sukulaisuus on korkea, suosii sukulaisvalinta levittäytymistä, sillä tytärkuningattaren ei kannata jäädä synnyinyhteiskuntaansa kilpailemaan sukulaistensa kanssa. Kun yhteiskunnan sisäinen sukulaisuus on alhainen, voi synnyinpesään jääminen sen sijaan kannattaa, vaikka levittäytyminen olisi yhteiskunnan etu. Tytärkuningatarten levittäytymättömyys on siis itsekästä käyttäytymistä, jonka odotan yleistyvän alhaisen sukulaisuuden yhteiskunnissa.
Tutkin kaljuloviniskan (Formica pressilabris) levittäytymistä superkoloniaksi olettamani ison pesäkeskittymän ja sen lähistöltä etsimieni muiden yhteiskuntien välillä Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla. Löysin 9 ha:n kokoiselta pellolta yli 1 300 kaljuloviniskan pesää tiheänä, superkoloniamaisena, keskittymänä, ja lisäksi löysin kolme pienempää pesäkeskittymää joidenkin satojen metrien päässä tästä pellosta. Arvioin mikrosatelliitti-DNA:n avulla geenivirran määrää ja täten epäsuorasti levittäytymistä eri osapopulaatioiden välillä. Eristin DNA:ta yhteensä 285 pesästä ja tutkin kymmentä mikrosatelliittilokusta. Lisäksi tein käyttäytymiskokeita selvittääkseni yhtäältä kuinka hyvin superkolonian työläiset tunnistavat vieraita työläisiä ja toisaalta, onko tutkimani pesäkeskittymä ylipäänsä yhtenäinen superkolonia.
Tulokseni osoittavat, että geenivirta eri pesäkeskittymien välillä on rajoittunutta. Kahden isoimman osapopulaation sisällä on myös geneettistä viskositeettia, eli lähellä toisiaan sijaitsevat pesät muistuttavat geneettisesti enemmän toisiaan kuin kauempana olevia pesiä. Kuitenkaan tulokseni eivät tue hypoteesiani, että superkolonian tytärkuningattaret levittäytyisivät vähemmän kuin muiden osapopulaatioiden jälkeläiset. Hypoteesini vastainen tulos voi selittyä sillä, että kuningatarten levittäytymättömyys ei näy mikrosatelliitteja analysoitaessa, jos koiraiden levittäytyminen riittää tasoittamaan geenivirtaa osapopulaatioiden välillä. Toinen mahdollinen selitys on, että kaikkien löytämieni yhteiskuntien sukulaisuus on alhainen ja että levittäytyminen on rajoittunutta myös pienemmistä osapopulaatioista. Kolmanneksi voi olla, että superkoloniankin tytärkuningattaret todellisuudessa levittäytyvät siivin ainakin jonkin verran. Tätä vaihtoehtoa tukee löytämäni geneettisen rakenteen heikkous. Kolme vaihtoehtoista selitystä eivät sulje toisiaan pois ja voivat kaikki vaikuttaa tulokseeni.
Käyttäytymiskokeissa löysin aggressiota olettamani superkolonian pesien välillä. Kyseessä ei näytä olevan yksi superkolonia, koska yhteiskunnan sisällä ei määritelmän mukaan ole aggressiota. Tulos on aikaisemman tutkimuksen perusteella yllättävä, eikä vastaavaa ulkoisesti superkoloniaaliselta näyttävää pesäkeskittymää, jonka pesien välillä on aggressiota, ole aikaisemmin kuvattu. Jos olettamani superkolonia todellisuudessa on monta pienempää monipesäistä yhteiskuntaa, on myös populaatiogeneettisestä tutkimuksesta saamani tulos odotettu. Käyttäytymiskokeeni tulos korostaa, että tutkittujen superkolonioiden pesien väliset vuorovaikutukset on selvitettävä huolellisesti
Limited dispersal and an unexpected aggression pattern in a native supercolonial ant
Abstract Understanding how social groups function requires studies on how individuals move across the landscape and interact with each other. Ant supercolonies are extreme cooperative units that may consist of thousands of interconnected nests, and their individuals cooperate over large spatial scales. However, the inner structure of suggested supercolonial (or unicolonial) societies has rarely been extensively studied using both genetic and behavioral analyses. We describe a dense supercolony-like aggregation of more than 1,300 nests of the ant Formica (Coptoformica) pressilabris. We performed aggression assays and found that, while aggression levels were generally low, there was some aggression within the assumed supercolony. The occurrence of aggression increased with distance from the focal nest, in accordance with the genetically viscous population structure we observe by using 10 DNA microsatellite markers. However, the aggressive interactions do not follow any clear pattern that would allow specifying colony borders within the area. The genetic data indicate limited gene flow within and away from the supercolony. Our results show that a Formica supercolony is not necessarily a single unit but can be a more fluid mosaic of aggressive and amicable interactions instead, highlighting the need to study internest interactions in detail when describing supercolonies.Peer reviewe
Female Audit Partners and Extended Audit Reporting: UK Evidence
This study investigates whether audit partner gender is associated with the extent of auditor disclosure and the communication style regarding risks of material misstatements that are classified as key audit matters (KAMs). Using a sample of UK firms during the 2013–2017 period, our results suggest that female audit partners are more likely than male audit partners to disclose more KAMs with more details after controlling for both client and audit firm attributes. Furthermore, female audit partners are found to use a less optimistic tone and provide less readable audit reports, compared to their male counterparts, suggesting that behavioural variances between female and male audit partners may have significant implications on their writing style. Therefore, this study offers new insights on the role of audit partner gender in extended audit reporting. Our findings have important implications for audit firms, investors, policymakers and governments in relation to the development, implementation and enforcement of gender diversity
Osatyökykyisten asiakkaiden palveluohjaus Pohjanmaan TE-toimistossa
Osatyökykyisten työnhakijoiden työllistymistä voidaan edistää oikea-aikaisia ja tarkoituksenmukaisia palveluita tarjoamalla. Onnistunutta palveluohjausta tukee asiakaslähtöinen palvelutarvearvio sekä palveluvalikoiman ja eri toimijoiden vastuualueiden tuntemus. Yhdenvertainen palveluiden saatavuus vaarantuu, mikäli palveluohjaus vaihtelee asiantuntijan osaamisen mukaan. Tutkimuksessa selvitetään Pohjanmaan TE-toimiston osatyökykyisten asiakkaiden palveluohjauksen nykytilaa ja asiantuntijoiden osaamista henkilöstön kokemana. Tutkimuksessa arvioidaan, miten ja millaisin toimenpitein toimintaa ja osaamista tulisi kehittää, jotta palveluprosessit olisivat sujuvia, yhdenvertaisia ja edistäisivät osatyökykyisten asiakkaiden palveluihin pääsemistä sekä työllistymistä. Tietoa voidaan hyödyntää Pohjanmaan TE-toimistossa tulevien organisaatio- ja palvelumallimuutosten yhteydessä.
Työkyky muodostuu tehtävän työn ja henkilön fyysisten ja psyykkisten voimavarojen välisestä yhteensopivuudesta. Osatyökykyisyydestä puhutaan, kun yksilölliset edellytykset eivät ole tasapainossa työn vaatimuksiin nähden. Osatyökykyisyys ja palvelun tarve tulee TE-palveluissa tunnistaa, että työllistymisen tueksi osataan tarjota oikeanlaisia palveluita. Palveluohjauksellisella työotteella varmistetaan palveluiden saatavuus, yhteensovittaminen ja koordinointi asiakaslähtöisesti.
Tämän tutkimuksen tuloksen osoittavat, että osatyökykyisyyteen liittyvät asiat koetaan Pohjanmaan TE-toimistossa pääosin kiinnostavina. Osatyökykyisten asiakkaiden palveluprosesseja tulee kuitenkin organisaatiossa kehittää ja henkilöstön osaamista osatyökykyisten asiakasprosessien hoitamiseen liittyen vahvistaa. Keskimäärin omat valmiudet osatyökykyisten asiakkaiden palveluprosessien hoitamiseen koetaan riittämättöminä eikä oma osaaminen sellaisenaan riitä onnistuneeseen palveluohjaukseen. Osaamista ollaan kuitenkin kiinnostuneita vahvistamaan erilaisin toimenpitein
Investor reactions to disclosures of material internal control weaknesses
Purpose – The purpose of this paper is to examine investor reactions to material internal control weakness disclosures. In particular, the abnormal returns, the change in volatility, and the change in systematic risk are analyzed around auditors' material weakness reports. Design/methodology/approach – The sample consists of 342 firms with initial Sarbanes-Oxley Act, Section 404 weakness disclosures issued between 2005 and 2007. The paper uses three measures for investor reactions: abnormal returns and the change in volatility and systematic risk. The hypotheses of the paper are investigated using univariate analysis. Findings – The initial results imply surprisingly that the material weakness disclosure is good news to investors. However, after controlling for the preceding management's internal control disclosure, the results show that the abnormal reaction is positive only when the audit report is consistent with the preceding management report. In addition, the results show a significant change in volatility after the auditor's weakness disclosure. Research limitations/implications – These results imply that the investor reactions to auditors' material weakness disclosures depend on the content of the preceding report issued by management: there is a positive reaction if management has identified and reported the existing material weaknesses before the auditor, and a negative reaction when management has failed to identify or report the material weaknesses before the auditor. Originality/value – The findings of this paper emphasize that the value of the information contained in the auditors' material internal control weakness disclosures vary significantly depending on management disclosures.Disclosure, Internal control, Investors
Mukautetun tilintarkastuskertomuksen julkistamisen vaikutus osakkeen tuottoon
Tutkielman tarkoituksena oli tutkia mukautetun tilintarkastuskertomuksen julkistamisen vaikutusta osakkeen tuottoon. Tutkimuksen tulosten perusteella voitiin tehdä johtopäätöksiä sijoittajien kiinnostuksesta tilintarkastuskertomusta kohtaan sekä mukautetun tilintarkastuskertomuksen informaatiosisältöön. Tässä tutkimuksessa tilintarkastuskertomuksen julkistamisajankohtana tarkasteltiin sen allekirjoituspäivää.
Empiirinen aineisto koostui suomalaisten pörssiyhtiöiden vuosina 1991–2002 saamasta 23 mukautetusta tilintarkastuskertomuksesta. Mukautetun tilintarkastuskertomuksen julkistamisen vaikutusta osakkeen tuottoon tutkittiin event study -menetelmällä testaamalla odotetuista tuotoista poikkeavien päivittäisten epänormaalien tuottojen tilastollista merkitsevyyttä.
Empiirisen tutkimuksen perusteella mukautetun tilintarkastuskertomuksen julkistamisella on vaikutusta osakkeen tuottoon. Negatiivisia epänormaaleja tuottoja todettiin allekirjoituspäivänä ja sitä seuraavana päivänä. Tulosten perusteella sijoittajat kiinnittävät huomiota tilintarkastuskertomuksen sisältöön. Tutkimuksessa mukautetun tilintarkastuskertomuksen on osoitettu sisältävän sellaista uutta informaatiota, joka vaikuttaa negatiivisesti yhtiön osakkeen tuot-toon.fi=Kokotekstiversiota ei ole saatavissa.|en=Fulltext not available.|sv=Fulltext ej tillgänglig
- …