1,776 research outputs found
NRF1 and NRF2 mRNA and protein expression decrease early during melanoma carcinogenesis:an insight into survival and microRNAs
Abstract. The prognostic significance of the major redox regulator nuclear factor erythroid-2-related factor (NRF2) is recognized in many cancers, but the role of NRF1 is not generally well understood in cancer. Our aim was to investigate these redox transcription factors in conjunction with redox-related microRNAs in naevi and melanoma. We characterized the immunohistochemical expression of NRF1 and NRF2 in 99 naevi, 88 primary skin melanomas, and 67 lymph node metastases. In addition, NRF1 and NRF2 mRNA and miR-23B, miR-93, miR-144, miR-212, miR-340, miR-383, and miR-510 levels were analysed with real-time qPCR from 54 paraffin-embedded naevi and melanoma samples. The immunohistochemical expression of nuclear NRF1 decreased from benign to dysplastic naevi (p < 0.001) and to primary melanoma (p < 0.001) and from primary melanoma to metastatic lesions (p = 0.012). Also, NRF1 mRNA levels decreased from benign naevi to dysplastic naevi (p = 0.034). Similarly, immunopositivity of NRF2 decreased from benign to dysplastic naevi (p = 0.02) and to primary lesions (p = 0.018). NRF2 mRNA decreased from benign to dysplastic naevi and primary melanomas (p = 0.012). Analysis from the Gene Expression Omnibus datasets supported the mRNA findings. High nuclear immunohistochemical NRF1 expression in pigment cells associated with a worse survival (p = 0.048) in patients with N0 disease at the time of diagnosis, and high nuclear NRF2 expression in pigment cells associated with a worse survival (p = 0.033) in patients with M0 disease at the time of diagnosis. In multivariate analysis, neither of these variables exceeded the prognostic power of Breslow. The levels of miR-144 and miR-212 associated positively with ulceration (p = 0.012 and p = 0.027, respectively) while miR-510 levels associated positively with lymph node metastases at the time of diagnosis (p = 0.004). Furthermore, the miRNAs correlated negatively with the immunohistochemical expression of NRF1 and NRF2 but positively with their respective mRNA. Together, this data sheds new light about NFE2L family factors in pigment tumors and suggests that these factors are worth for further explorations.NRF1 ja NRF2 lÀhetti-RNA sekÀ proteiiniekspressio laskevat aikaisin melanooman syntyprosessin aikana : katsaus eloonjÀÀmiseen ja mikro-RNA:han. TiivistelmÀ. MerkittÀvÀn hapetus-pelkistysreaktion sÀÀtelijÀn, NRF2:n ennusteellinen merkittÀvyys on aiemmin tunnistettu useissa syövissÀ, mutta NRF1:n roolista syövÀssÀ tiedetÀÀn vasta hyvin vÀhÀn. Tavoitteemme oli tutkia nÀitÀ hapetus-pelkistysreaktioihin liittyviÀ transkriptiotekijöitÀ yhdessÀ hapetus-pelkistysreaktioihin liittyvÀn mikro-RNA:n kanssa luomi- sekÀ ihomelanoomanÀytteissÀ. Kartoitimme NRF1:n ja NRF2:n immuhistokemiallisen ekspression 99 luominÀytteessÀ, 88 pahanlaatuisessa primaarikasvainnÀytteessÀ sekÀ 67 imusolmuke-etÀpesÀkenÀytteessÀ. LisÀksi analysoimme NRF1- ja NRF2-lÀhetti-RNA:n sekÀ miR-23B:n, miR-93:n, miR-144:n, miR-212:n, miR-340:n, miR-383:n ja miR-510:n tason reaaliaikaisella qPCR:llÀ 54:stÀ parafiiniin upotetusta luomi- sekÀ ihomelanoomanÀytteestÀ.
Tutkimuksessamme totesimme tumassa sijaitsevan NRF1:n immuhistokemiallisen ekspression laskevan siirryttÀessÀ hyvÀnlaatuisista luomista epÀtyypillisiin luomiin ja edelleen pahanlaatuisiin primaarikasvaimiin. Ekspressio laski myös siirryttÀessÀ pahanlaatuisista primaarikasvaimista etÀpesÀkkeisiin. Myös NRF1-lÀhetti-RNA-taso laski siirryttÀessÀ hyvÀnlaatuisista epÀtyypillisiin luomiin. Samoin, NRF2:n immunopositiivisuus sekÀ NRF2-lÀhetti-RNA-taso laski siirryttÀessÀ hyvÀnlaatuisista epÀtyypillisiin luomiin ja edelleen pahanlaatuisiin primaarikasvaimiin. Gene Expression Omnibus -datasta tehty analyysi tuki lÀhetti-RNA-löydöksiÀ. Korkea immunohistokemiallinen NRF1 ekspressio pigmenttisolujen tumissa assosioitui huonompaan selviytymiseen potilailla, joilla oli diagnoosin saadessaan N0-tauti. Korkea pigmenttisolujen tumien NRF2 ekspressio taas assosioitui huonompaan selviytymiseen potilailla, joilla oli M0-tauti diagnoosihetkellÀ. Multivarianttianalyysissa kumpikaan nÀistÀ ei ylittÀnyt Breslown ennusteellista voimaa. MiR-144 ja miR-212 tasot assosioituvat positiivisesti haavautumiseen, kun taas miR-510 tasot assosioituivat positiivisesti imusolmuke-etÀpesÀkkeiden muodostumiseen diagnoosihetkellÀ. LisÀksi miRNA:t korreloivat negatiivisesti NRF1:n ja NRF2:n immunohistokemiallisen ekspression kanssa, mutta positiivisesti vastaavan lÀhetti-RNA:n kanssa.
Yhteenvetona voidaan sanoa tutkimuksemme antavan uutta tietoa NFE2L sÀÀtelijÀperheestÀ pigmenttikasvaimissa. Tutkimuksemme perusteella nÀmÀ sÀÀtelytekijÀt lienevÀt jatkotutkimuksen arvoisia
Advances in synchronized XML-media wiki dictionary development in the context of endangered uralic languages
Peer reviewe
Integroitumista vai eriytymistÀ? : Maahanmuuttajalapset ja -nuoret Suomessa
TĂ€ssĂ€ tutkimuksessa tarkastellaan maahanmuuttajataustaisten lasten ja nuorten integroitumista Suomeen. Integroitumisen onnistumisen mittareina kĂ€ytĂ€mme koulutukseen, terveyteen ja rikollisuuteen liittyviĂ€ vasteita. Koulutuksellista integroitumista mitataan toisen asteen tutkinnon suorittamisella ja korkea-asteen koulutukseen hakeutumisella. EnsimmĂ€inen terveyteen liittyvĂ€ vaste kuvaa vakavaan sairauteen mÀÀrĂ€ttyjen lÀÀkkeiden erityiskorvausoikeutta ja toinen mielenterveyslÀÀkkeiden ostoja. Rikollisuuteen liittyvĂ€t vasteet kuvaavat alioikeuksissa annettuja rikostuomioita vakavimmista tuomioista sakkotuomioihin. Tutkimuksessamme ovat mukana vuosina 1975â1985 syntyneet maahanmuuttajien lapset. Ulkomailla syntyneet ovat tulleet Suomeen alle 15-vuotiaana. Nuorten integroitumista Suomeen seurataan 23-vuotiaaksi saakka. Tutkimus perustuu 20 prosentin vĂ€estöotokseen. Tuloksemme osoittavat, ettĂ€ vĂ€estötason suorissa keskiarvovertailuissa â ilman taustamuuttujien vakiointia â maahanmuuttajanuorten koulutuksellinen integroituminen vaihtelee hyvin paljon maahanmuuttajaryhmittĂ€in. Heikointa integroituminen on ryhmĂ€ssĂ€ muu eli muualta kuin OECD-maista tai lĂ€hialueilta (VenĂ€jĂ€, Viro, ent. Neuvostoliitto) tulleilla nuorilla. Kun vakioimme sosioekonomisen taustan, erot kantavĂ€estöön hĂ€viĂ€vĂ€t OECD-maista tulleiden nuorten kohdalla toisen asteen tutkinnon suorittamisessa ja lĂ€hialueilta tulleet nuoret ovat suorittaneet tutkinnon jopa kantavĂ€estöÀ useammin. Myös korkeakouluun hakeutuminen on yleisempÀÀ OECD-maista ja lĂ€hialueilta tulleilla nuorilla perhetaustan vakioinnin jĂ€lkeen. RyhmĂ€ssĂ€ muut erot kantavĂ€estöön pienenevĂ€t koulutusvasteissa huomattavasti taustamuuttujien vakioinnin jĂ€lkeen, mutta erot sĂ€ilyvĂ€t tilastollisesti merkitsevinĂ€. Terveyteen liittyvĂ€t vasteet kertovat vĂ€hĂ€isemmĂ€stĂ€ sairastavuudesta ja lÀÀkkeiden kĂ€ytöstĂ€ maahanmuuttajanuorten keskuudessa. Vakavien sairauksien diagnoosit ja mielenterveyslÀÀkkeiden kĂ€yttö on maahanmuuttajilla vĂ€hĂ€isempÀÀ kuin kantavĂ€estöllĂ€, ja tulos sĂ€ilyy myös perhetaustan vakioimisen jĂ€lkeen. On mahdollista, ettĂ€ tĂ€mĂ€ viittaa maahanmuuttajien valikoitumiseen (ns. terve maahanmuuttaja -ilmiö). Toinen mahdollinen selitys on terveyspalveluihin hakeutumiseen ja saatavuuteen liittyvĂ€t ongelmat. Vakavaa rikollisuutta kuvataan ehdottomilla vankeustuomioilla, jotka ovat harvinaisia tapahtumia kaikissa vĂ€estöryhmissĂ€. Sosioekonomisen taustan vakioinnin jĂ€lkeen OECD-maista tulleet nuoret ovat syyllistyneet ehdottomaan vankeuteen johtaviin rikoksiin kantavĂ€estöÀ harvemmin ja ryhmĂ€ muu kantavĂ€estöÀ useammin. Kolmen vakavimman tuomiotyypin yhdistelmĂ€ssĂ€ eroja vĂ€estöryhmien vĂ€lillĂ€ ei ole. Sakkotuomioissa ryhmĂ€n muu maahanmuuttajanuoria on tuomittu kantavĂ€estöÀ useammin, mutta valtaosa erosta kantavĂ€estöön hĂ€viÀÀ sosioekonomisen taustan vakioinnin jĂ€lkeen. Kaikissa tarkastelluissa vasteissa keskeisin tulos on sama: syntymĂ€vuoden, perheen sosioekonomisen aseman ja perherakenteen huomioiminen selittÀÀ joko kokonaan tai valtaosan erosta kantavĂ€estön ja maahanmuuttajien vĂ€lillĂ€
A Bayesian test for the appropriateness of a model in the biomagnetic inverse problem
This paper extends the work of Clarke [1] on the Bayesian foundations of the
biomagnetic inverse problem. It derives expressions for the expectation and
variance of the a posteriori source current probability distribution given a
prior source current probability distribution, a source space weight function
and a data set. The calculation of the variance enables the construction of a
Bayesian test for the appropriateness of any source model that is chosen as the
a priori infomation. The test is illustrated using both simulated
(multi-dipole) data and the results of a study of early latency processing of
images of human faces.
[1] C.J.S. Clarke. Error estimates in the biomagnetic inverse problem.
Inverse Problems, 10:77--86, 1994.Comment: 13 pages, 16 figures. Submitted to Inverse Problem
Relapsing sepsis episodes of Escherichia coli with CTX-M ESBL or derepressed ampC genes in a patient with chronic autoimmune pancreatitis complicated by IgG4 hypergammaglobulinaemia
Bloodstream recurrent infections have been reported for a variety of opportunistic bacteria. These are often either catheter related or are caused by indwelling devices. A case of relapsing sepsis with two Escherichia coli strains carrying extended-spectrum ÎČ-lactamase and derepressed ampC genes is reported. The patient had seven episodes of bloodstream infections within 1 year and was diagnosed with chronic autoimmune pancreatitis and IgG4 hypergammaglobulinaemia. Abscesses were found in his spleen and pancreas cauda, which was finally resected. Relapses of bacteraemia with resistant enterobacteria should be considered during perioperative protection. Surgical removal of the infective focus could be curative.Peer reviewe
Assessment of the systemic effects of budesonide inhaled from EasyhalerÂźand from TurbuhalerÂźin healthy male volunteers
AbstractThe main objective of this study was to show dose-dependent equivalence in the systemic activity of budesonide 800 ÎŒ g dayâ1and 1600 ÎŒ g dayâ1delivered from either EasyhalerÂźor TurbuhalerÂźin healthy male subjects.This single-centre study was carried out according to a randomized, double-blind, double-dummy, five-way cross-over design over a 9-week period. All subjects received 1 week of treatment with the following, in randomized order, with a washout week between each treatment: budesonide EasyhalerÂź800 ÎŒ g dayâ1plus placebo TurbuhalerÂź; budesonide EasyhalerÂź1600 ÎŒ g dayâ1plus placebo TurbuhalerÂź; placebo EasyhalerÂźplus PulmicortÂźTurbuhalerÂź800 ÎŒ g dayâ1; placebo EasyhalerÂźplus PulmicortÂźTurbuhalerÂź1600 ÎŒ g dayâ1; placebo EasyhalerÂźplus placebo TurbuhalerÂź. The final inhalation of study drug was performed at the study centre, where blood and urine samples were collected.Fifteen subjects were recruited and all completed the study. Mean serum cortisol AUC0â20values (the primary outcome variable) were comparable for each device at the two dose levels, and met the defined criteria for equivalence (90% CI 0·8â1·25 for between-treatment difference). Budesonide 800 ÎŒ g dayâ1caused minimal suppression of serum cortisol AUC0-20values. Budesonide 1600 ÎŒ g dayâ1statistically significantly suppressed serum cortisol AUC0â20values compared with placebo. Mean morning serum cortisol values were within the reference range in all treatment groups. At a budesonide dose of 800 ÎŒ g dayâ1mean urine cortisol/creatinine ratio was statistically significantly higher with EasyhalerÂźthan with TurbuhalerÂź, but there was no significant difference between the devices at the 1600 ÎŒ g dayâ1dose. Serum budesonide concentrations were equivalent for each device at both dose levels. Adverse drug reactions were infrequent and mild in nature and there were no clinically significant changes in laboratory safety variables.In conclusion, in healthy male volunteers, budesonide 800ÎŒ g dayâ1and 1600 ÎŒ g dayâ1inhaled from EasyhalerÂźhad comparable systemic effects to the same doses inhaled via TurbuhalerÂź
- âŠ