45 research outputs found
Normativ muslimsk ekoteologi
Ett inslag i debatten kring miljöhoten och klimatförÀndringarna har handlatom mÀnniskans roll och hennes syn pÄ naturen. I detta sammanhanghar man bland annat diskuterat synen pÄ naturen ur ett religiöst perspektiv.Den kristna skapelseberÀttelsen, som upphöjer mÀnniskan till skapelsenskrona och ger henne rÀtten att hÀrska över jorden, framstÀlls som ett synsÀttsom har gett mÀnniskans rovdrift pÄ naturen religiös legitimitet. Ett liknandesynsÀtt Äterfinns i islams skapelseberÀttelse som framhÄller mÀnniskansom skapelsens krona till vars tjÀnst Gud har skapat allt mellan himmel ochjord. FrÄgan Àr hur muslimska tÀnkare förhÄller sig till denna kritik. HÄllerde med om att islams skapelseberÀttelse och mÀnniskosyn har bidragit tilldagens miljö- och klimatkris? Hur ser de pÄ den islamiska skapelseteolog
Occidentalism : Idéer om vÀst och modernitet bland muslimska tÀnkare
FörestĂ€llningarna om VĂ€sterlandet i den muslimska vĂ€rlden har genomgĂ„tt radikala förĂ€ndringar under modern tid. Dessa förestĂ€llningar har pendlat mellan ytterligheter pĂ„ grund av bland annat kontakternas karaktĂ€r. De tvĂ€ra kasten har prĂ€glats av vĂ€stmakternas inte sĂ„ sĂ€llan cyniska politik. Störst betydelse har de muslimska lĂ€rda och intellektuella haft som genom sina förestĂ€llningar om och tolkningar av politiska, kulturella, religiösa och sociala förhĂ„llanden i vĂ€st i den muslimska vĂ€rlden förmedlat en bild av vĂ€st. Vid sidan av dessa tĂ€nkare har andra aktörer som exempelvis makthavare, media och populĂ€rkultur och en rad samhĂ€llsinstitutioner varit delaktiga i utformningen av muslimska bilder av vĂ€sterlandets kultur, civilisation och dess livsstil. FörestĂ€llningarna om vĂ€st har varit pĂ„verkade av vĂ€sterlĂ€ndska tĂ€nkares bild av den muslimska Orienten. Inspirerade av den i vĂ€st sĂ„ omhuldade orientalistiska diskursen internaliserade man under en tid dess förestĂ€llningar. Detta innebar att man förkastade allt som tillhörde den muslimska Orienten och anammade en idealbild av VĂ€sterlandet. I nĂ€sta fas och som ett försvar mot orientalismens idĂ©tradition skapades occidentalismens diskurs, vars frĂ€msta kĂ€nnetecken var att framstĂ€lla VĂ€sterlandet som den muslimska vĂ€rldens motsats. Det var pĂ„ jakt efter en muslimsk identitet som occidentalismens idĂ©tradition vĂ€xte fram. I denna reaktion förkastas VĂ€sterlandets dominans och allt som hĂ€rrör frĂ„n vĂ€st, eftersom det anses utgöra en kontrast eller motbild till den muslimska Orienten. Det finns pĂ„fallande likheter mellan orientalismens och occidentalismens förestĂ€llningar. Gemensamt för bĂ„da idĂ©traditionerna Ă€r att bĂ„da projicerar de vĂ€rsta egenskaperna pĂ„ Det Andra. Detta fĂ„r som konsekvens att den egna kulturen och civilisationen anses sakna varje form av gemenskap med Det Andra och Det annorlunda som mĂ„ste hĂ„llas pĂ„ avstĂ„nd. Orientalismen anvĂ€ndes som ett maktmedel för att rĂ€ttfĂ€rdiga VĂ€sterlandets hegemoni över Orienten. Occidentalismen i sin tur utgör en plattform för utformningen av en muslimsk identitet vars frĂ€msta kĂ€nnetecken Ă€r motstĂ„ndet mot allt som hĂ€rrör frĂ„n vĂ€st. Det kan röra sig om vĂ€sterlĂ€ndsk politisk dominans â en anspelning pĂ„ kolonialismens era, imperialism och pĂ„gĂ„ende konflikter mellan vĂ€sterlĂ€ndska stater och muslimska lĂ€nder, materialism och vad som allmĂ€nt uppfattades som vĂ€sterlandets moraliska och kulturella dekadens.
Politisk idéhistoria och den teologiska debatten
Vilka faktorer har pĂ„verkat framvĂ€xten av en politisk idĂ©tradition inom den shiâamuslimska tankevĂ€rlden? En rad shiâitiska rĂ€ttslĂ€rda var tidigt inblandade i den vĂ€rldsliga politiken, men det Ă€r egentligen först frĂ„n och med 1800-talet som diskussionen om relationen mellan religion och politik tar fart pĂ„ allvar. Bakgrunden till detta var bl.a. de nya politiska och sociala förhĂ„llandena, den konstitutionella rörelsen som svepte över muslimska lĂ€nder samt mötet med europeiskt tankegods. Men rĂ€cker dessa faktorer för att förklara framvĂ€xten av de nya politiska idĂ©strömningarna i shiâadominerade omrĂ„den? Eller mĂ„ste vi ocksĂ„ beakta de teologiska debatternas och skolbildningarnas betydelse i detta sammanhang? I denna artikel diskuteras skillnaderna mellan de tvĂ„ huvudriktningarna inom tolvimamitisk shiâitisk teologi, dvs. de traditionsorienterade akhbarider och de förnuftsorienterade usulider, och deras betydelse för diskussionerna kring relationen mellan religion och politik inom tolvimamitisk shiâaislam. Denna diskussion gĂ„r naturligtvis inte att isolera frĂ„n de sociala strukturer, kulturella förestĂ€llningar, historiska och politiska omstĂ€ndigheter och ekonomiska förhĂ„llanden som i sin tur kom att prĂ€gla den teologiska och politiska debatten.
Transition and continuity : The political reversal of al-GhazĂąlĂź
The present dissertation ia an analysis in the history of ideas of the 12th-century Persian-Islamic thinker Abà Hamid Muhammad al-Ghazùlß's political ideas and his political reversal, ie. his abandonment of a religiously-influenced political theory in favour of a Persian-influenced political theory. This study is based upon source studies and a comparison between his manual for government and other writings in which his political ideas are expressed, along with a comparative study of his manual and other manuals of the same period. The dissertation begins with a description of the socio-political conditions of the 11th- and 12th-century Islam and provides a background to the seizing of power in the eastern region of the Islamic realm by the Central Asian Turks, accenting their relationship to the militarily and politically enfeebled c Abbasid caliphate in Baghdad. The dissertation also describes the status of political theory in the Islamic world and the various political currents of the era. During his lifetime, al-Ghazùlß was one of the foremost authorities of Islamic theology, honoured with the title Hujjat al-Islam, "sign of Islam". He was also a respected critic of Islamic philosophy who in one of his books proclaimed the caliphate to be the religiously and logically necessary head of Islam. In the mid-1090s al-Ghazùlß went through a spiritual crisis which led to his stepping down from his post as head of Nizùmiyya school in Baghdad, subsequently affiliating himself with Stjfßsm and retiring from public life. Having reemerged at the begining of the I2th century al-Ghazùlß wrote his manual Nasßhat al-Multik (Counsel for Kings) for the Saljfiq sultan Sanjar, where he in contrast to his earlier political writings employed pre-Islamic Persian ideas, eg. the idea of the ruler as being chosen by God, Farr-i ßzadß (divine radiance), and the principle of justice. He now proclaimed the sultùn to be the head of the Islamic state and elevated the Turkish sultan to "God's shadow on earth", not once mentioning the role of the caliphate. Furthermore, he made use of numerous fabricated Persian narratives in this book, presenting the pre-Islamic Persian era as a lost Golden Age. The present dissertation studies whether al-Ghazùlß's "conversion" to Sûfßsm in the 1090s played a role in his political reversal and his use of pre-Islamic Persian ideas, or if this should be interpreted as a literary conceit typicall such manuals. Moreover, the dissertation examines whether his transition to a Persian-influenced political theory implies a change in and therefore an abndonment of his fundamental political ideals, or if one may instead speak of a form of continuity in his political thought. This would mean that these new ideas should be seen as novel, normative sources which al-Ghazùlß employed in order to retain his fundamental political ideals under the pressure of the changed political climate.Diss. UmeÄ : Univ., 1994digitalisering@um
Filosofiska idéströmningar i muslimsk kontext
Den muslimska filosofin utvecklades under starkt inflytande av den antika grekiska filosofiska idétraditionen och vÀxte sig allt starkare under tiden mellan 700-talet fram till 1100-talet. I samband med sufismens och ortodoxins utbredning gick den aristotelisk influerade filosofin tillbaka. Detta var dock inte slutet pÄ den filosofiska idétraditionen. Illuminationsfilosofin fick nu uppsving och vÀxte sig allt snabbare. Dagens muslimska filosofi tyr sig alltmer till en rationalistisk och kritisk idétradition, vilken knyter an till den tradition som fick fotfÀste i muslimsk idéhistoria redan i dess begynnelse
Internal Critique in Muslim Context
A common perception, of apologetic nature, is that religious criticism is not possible within Islamic theology and jurisprudence. It is based on the notion that in Islam the Quran is regarded as the word of God and thus forever constant. Likewise, the prophetic tradition is seen as something to be followed by Muslims because Muhammad was chosen by God and thus inalienable. It is impossible to ignore the fact that these beliefs have had a firm grip on Muslim thinking, especially in theology and Sharia jurisprudence, but the question is whether they have prevented disparate interpretations and critique within Islam. A look back on the history of Islam shows that Muslims have been involved in a long dispute concerning the supremacy of interpretations in many areas like theology, philosophy, jurisprudence, and even sectarian disagreements. The critique has been expressed in rather harsh words against the opposite camp, which in some cases has gone as far as stamping each other as heretics and renegades. The critique within Islam is not limited to contemporary Muslim thinkers. We find many historical examples of critical views within Islamic theology and philosophy as well as the broad literary tradition of the Muslim world. Criticism has been designed in different ways. Common to the criticism is its internal character, that is to say, the critics are Muslims themselves.
RĂ€ttslig och politisk kritik mot velayat-e faqih
Doktrinen om den rÀttslÀrdes styre, velayat-e faqih, har varit föremÄl för omfattande kritik. PÄ vilka grunder riktas kritik mot denna doktrinen
Occidentalism : Idéer om vÀst och modernitet bland muslimska tÀnkare
FörestĂ€llningarna om VĂ€sterlandet i den muslimska vĂ€rlden har genomgĂ„tt radikala förĂ€ndringar under modern tid. Dessa förestĂ€llningar har pendlat mellan ytterligheter pĂ„ grund av bland annat kontakternas karaktĂ€r. De tvĂ€ra kasten har prĂ€glats av vĂ€stmakternas inte sĂ„ sĂ€llan cyniska politik. Störst betydelse har de muslimska lĂ€rda och intellektuella haft som genom sina förestĂ€llningar om och tolkningar av politiska, kulturella, religiösa och sociala förhĂ„llanden i vĂ€st i den muslimska vĂ€rlden förmedlat en bild av vĂ€st. Vid sidan av dessa tĂ€nkare har andra aktörer som exempelvis makthavare, media och populĂ€rkultur och en rad samhĂ€llsinstitutioner varit delaktiga i utformningen av muslimska bilder av vĂ€sterlandets kultur, civilisation och dess livsstil. FörestĂ€llningarna om vĂ€st har varit pĂ„verkade av vĂ€sterlĂ€ndska tĂ€nkares bild av den muslimska Orienten. Inspirerade av den i vĂ€st sĂ„ omhuldade orientalistiska diskursen internaliserade man under en tid dess förestĂ€llningar. Detta innebar att man förkastade allt som tillhörde den muslimska Orienten och anammade en idealbild av VĂ€sterlandet. I nĂ€sta fas och som ett försvar mot orientalismens idĂ©tradition skapades occidentalismens diskurs, vars frĂ€msta kĂ€nnetecken var att framstĂ€lla VĂ€sterlandet som den muslimska vĂ€rldens motsats. Det var pĂ„ jakt efter en muslimsk identitet som occidentalismens idĂ©tradition vĂ€xte fram. I denna reaktion förkastas VĂ€sterlandets dominans och allt som hĂ€rrör frĂ„n vĂ€st, eftersom det anses utgöra en kontrast eller motbild till den muslimska Orienten. Det finns pĂ„fallande likheter mellan orientalismens och occidentalismens förestĂ€llningar. Gemensamt för bĂ„da idĂ©traditionerna Ă€r att bĂ„da projicerar de vĂ€rsta egenskaperna pĂ„ Det Andra. Detta fĂ„r som konsekvens att den egna kulturen och civilisationen anses sakna varje form av gemenskap med Det Andra och Det annorlunda som mĂ„ste hĂ„llas pĂ„ avstĂ„nd. Orientalismen anvĂ€ndes som ett maktmedel för att rĂ€ttfĂ€rdiga VĂ€sterlandets hegemoni över Orienten. Occidentalismen i sin tur utgör en plattform för utformningen av en muslimsk identitet vars frĂ€msta kĂ€nnetecken Ă€r motstĂ„ndet mot allt som hĂ€rrör frĂ„n vĂ€st. Det kan röra sig om vĂ€sterlĂ€ndsk politisk dominans â en anspelning pĂ„ kolonialismens era, imperialism och pĂ„gĂ„ende konflikter mellan vĂ€sterlĂ€ndska stater och muslimska lĂ€nder, materialism och vad som allmĂ€nt uppfattades som vĂ€sterlandets moraliska och kulturella dekadens.
Religiös demokrati eller demokratisk religiositet?
FörhÄllandet mellan islam och demokrati har diskuterats ur mÄnga olika perspektiv. Det finns mÄnga röster bland religiösa och sekulÀra tÀnkare som avfÀrdar en förening mellan islam och demokrati. Artikeln lyfter fram den interna muslimska debatten som utgÄr frÄn att denna förening Àr möjlig