6 research outputs found
"Splenism" - the function of spleen, as the organ conducting the interrelation of the circulatory system and hematopoiesis
On Wistar rats splenic involvement into the regulation of erythropoiesis was studied. Splenomegaly was reproduced for this both by
ligation of splenic veins and transfusion of suspension of washed erythrocytes that leaded to the pronounced increase in the size of the
spleen which has reserved the part of erythrocytes. It has been shown that in both cases the inhibition of erythropoiesis takes place due to
the appearance of the active inhibitor in plasma: the injection of such plasma reduces the hematopoietic activity of intact rats-recipients.
It is assumed that the inhibitor depresses the formation of blood by reducing the production of erythropoietin by the kidneys. We believe
that the inhibiting effect is caused by serotonin, which concentration in blood plasma was increased. The inhibiting effect of serotonin
is evidenced by its increase in those layers of the kidneys, which are structures that synthesize erythropoietin. Indirect confi rmation of
serotonin’s participation in the inhibition of hematopoiesis may be the clinical data about decreased platelet count, which are apparently
destroyed in the spleen (platelets contain a lot of serotonin), in patients with splenomegaly. We have shown that if you deprive the
spleen of the possibility to deposit the excess of transfused red blood cells by preliminary sheathing it with capron, the appearance of
erythropoiesis inhibitory factor (serotonin) doesn’t happen. Thus, we believe that the normal activation of the spleen (hypersplenism)
takes place in case of secondary splenomegaly in patients with the cirrhosis of the liver, it consists in the regulation of erythropoiesis
through its function of depositary. And we propose to call this function of normal spleen «splenism»
Спленізм – функція селезінки як органа, що здійснює взаємозв’язок систем кровообігу і кровотворення
The term “hypersplenism” has long been entrenched firmly in clinical practice; it is defined as the enlargement of the spleen (splenomegaly), as a consequence of difficulties of blood outflow from the spleen, accompanied by the development of pancytopenia. Most frequently and "clean" such - secondary splenomegaly develops as a result of difficulties of blood outflow in the liver cirrhosis (in 30-50% of patients) (12). In this case, the phenomenon of hypersplenism, which manifests itself in pancytopenia, is observed in more than half of these patients (11, 18, 19, 20). However, the mechanism of anemia needs to be clarified, as a rule the emphasis is only on blood cell destruction in the congestive spleen or blood loss from the varicose veins. (14, 16, 18).Previously we (5) had found that in most of the 25 studied patients with secondary splenomegaly (cirrhosis and splenic vein thrombophlebitis) potent inhibitor of blood was detected in serum. Splenectomy led to the disappearance of the inhibitor and the activation of erythropoiesis.Materials and methods. The experiments were performed on Wistar rats, weighing 200-250 g; several models of experiments were involved. Splenomegaly was created either by ligation of splenic vein or intraperitoneal infusion of 80% saline suspension of washed red blood cells (3.5 ml/100 g body weight). In part of this group of animals spleen was tightly sheathed with capron a week before transfusion of red blood cells in order to deprive of the opportunity to deposit the excess of red blood cells. Red blood cells count, hemoglobin level and concentration of reticulocytes were studied in the dynamics. We determined the concentration of serotonin in blood and kidneys.Results and Discussion. Ligation of the splenic veins as well as deposition of the part of the transfused red blood cells in it, as evidenced by the almost two-fold increase of its mass (from 1.0-1.2 g to 2.0-2.5 g), led to the weakening of erythropoiesis. The inhibition of erythropoiesis is evidenced by the sharp decrease of the concentration of young red cells - reticulocytes and the gradual reduction of erythrocytes. Transfusion of large number of red blood cells results in the same effect.In plasma of these animals there is an active factor, which leads to inhibition of erythropoiesis. This can be concluded on the basis of the fact that the introduction of the blood serum of these animals resulted in inhibition of blood in recipients: as evidenced by the reduction in the concentration of reticulocytes. In contrast, the reproduction of erythrocytosis against the deprivation of spleen’s possibility to deposit the excess of red blood cells, in spite of the decrease in the activity of erythropoiesis, did not lead to the appearance of active inhibitor of erythropoiesis in the blood of these animals: after the introduction of serum erythropoietic activity of the recipient did not change (the concentration of reticulocytes count remained at the level of the control animals). Polyglobulia itself leads to the reduced formation of erythropoiesis stimulator - erythropoietin.Thus, we have found that enlargement of the spleen (splenomegaly), both after ligation of its veins and when depositing excess of erythrocytes in case of erythrocytosis, leads to anemia due to the formation of the active inhibitor. We believe that the active inhibitor exerts its effect through inhibition of the formation of erythropoietin in the kidney rather than by direct blocking of the bone marrow. Such inhibitor is serotonin, as its blood level increased with splenomegaly. In patients with splenomegaly source of serotonin is apparently the destruction of platelets. Increased serotonin level was found in those parts of kidneys, which are the structures that synthesize erythropoietin. Removal of the spleen leads to the significant reduction of serotonin level both in blood and kidneys.Conclusions:1. Pancytopenia develops in patients with congestive splenomegaly, it is caused not only by the destruction of blood cells, but also by active suppression of hemopoiesis.2. Serotonin is apparently the erythropoiesis depressing factor; its high concentration in the blood is detected in case of blood stagnation in the spleen.3. Hyperserotoninemia inhibits the production of erythropoietin in kidneys despite the presence of anemia. 4. Polycythemia in rats, which spleen is deprived of the possibility to deposit the blood excess, does not lead to the appearance of the inhibitor of erythropoietin.5. Spleen, performing the function of depositary, provides the connection of the circulatory system and blood formation. Taking part in deposition of excess of red blood cells in the circulatory system, spleen blocks the formation of erythropoietin, thereby reducing the formation of red blood cells. This functional mechanism of the spleen could be called "splenism". And the excessive increase of this function leads to the pathology - hypersplenism.На крысах линии Вистар изучали участие селезенки в регуляции эритропоэза. Для этого спленомегалию вызывали двумя путями: перевязкой вен селезенки и переливанием взвеси отмытых эритроцитов, что приводило к выраженному увеличению размеров селезенки, депонировавшей часть эритроцитов. Отмечено, что в обоих случаях происходит угнетение эритропоэза за счет появления в плазме крови активного ингибитора: введение такой плазмы приводит к снижению активности кроветворения интактных крыс-реципиентов. Предполагается, что данный ингибитор угнетает кроветворение путем снижения образования эритропоэтина почками. Считаем, что этот ингибирующий эффект обусловлен серотонином, концентрация которого в плазме крови повышалась. Об ингибирующем влиянии серотонина свидетельствует его увеличение в тех слоях почек, в которых располагаются структуры, синтезирующие эритропоэтин. Косвенным подтверждением участия серотонина в угнетении кроветворения могут быть и клинические данные о наличии у больных спленомегалией сниженного количества тромбоцитов, которые, по-видимому, разрушаются в селезенке (а в тромбоцитах содержится много серотонина). Показано, что если лишить селезенку возможности депонировать излишки перелитых эритроцитов путем предварительного плотного обшивания ее капроном, появление угнетающего эритропоэз фактора (серотонина) не происходит. Считаем, что при вторичной спленомегалии у больных циррозом печени происходит активация нормальной функции селезенки (гиперспленизм), заключающаяся в регуляции эритропоэза через депонирующую функцию. Именно эту функцию нормальной селезенки предлагаем назвать спленизмом.На щурах лінії Вістар вивчали участь селезінки в регуляції еритропоезу. Для цього відтворювали спленомегалію двома шляхами: перев’язкою вен селезінки і переливанням суспензії відмитих еритроцитів, що призводило до вираженого збільшення розмірів селезінки, яка депонувала частину еритроцитів. Спостережено, що в обох випадках відбувається пригнічення еритропоезу за рахунок появи в плазмі крові активного інгібітора: введення такої плазми призводить до зниження активності кровотворення інтактних щурів-реципієнтів. Передбачається, що цей інгібітор пригнічує кровотворення шляхом зниження утворення еритропоетину нирками. Вважаємо, що цей інгібуючий ефект зумовлений серотоніном, концентрація якого в плазмі крові підвищувалась. Про інгібуючий вплив серотоніну свідчить його збільшення у тих шарах нирок, де розташовуються структури, що синтезують еритропоетин. Опосередкованим підтвердженням участі серотоніну в пригніченні кровотворення можуть бути клінічні дані про наявність у хворих на спленомегалію зниженої кількості тромбоцитів, які, ймовірно, руйнуються в селезінці (а в тромбоцитах міститься багато серотоніну). Доведено, якщо позбавити селезінку можливості депонувати надлишки перелитих еритроцитів шляхом попереднього щільного обшивання її капроном, то фактор, що пригнічує еритропоез (серотоніну), не з’являється. Вважаємо, що при вторинній спленомегалії у хворих на цироз печінки відбувається активація нормальної функції селезінки (гіперспленізм), що полягає в регуляції еритропоезу завдяки депонуючій функції. Саме цю функцію нормальної селезінки пропонуємо називати спленізмом
Family of human Na+,K+-ATPase genes Structure of the putative regulatory region of the α+-gene
AbstractThe primary structure of the putative regulatory region of a gene of the Na+,K+-ATPase multigene family in the human genome has been determined. This region includes the first exon with all of the untranslatable sequence of mRNA and a dozen nucleotides, coding for the first four amino acids of the hypothetic precursor of the α+-subunit. The entire region comprises over 1400 bp. The possible role of specific nucleotide blocks within this region in comparison with other genes is discussed