70 research outputs found
Lietuvių pravardės pagal gyvenamąją vietą, kilmę ir buvimą kur nors
Such motives as location, geographic origin and visitation belong to a periphery of motivation of modern Lithuanian nicknames.There are about 4.2% of the nicknames referring to person’s location. The nicknames point to nature object near /or in/ a person’s farm-stead as well as a farm-stead’s place in a village. Sometimes the essential feature of building is also pointed out. Most of the nicknames are derivatives made by means of suffixation, especially adding the suffix -inis: Berižinis /: beržas ‘birch-tree’/, Galinis /: galas ‘edge’, the most frequent Lithuanian nickname/, Lentinis, /: lenta ‘board’/.One per cent of modern Lithuanian nicknames refer to person’s geographic origin / nicknames Naujēlis, Šviēžikas, Dzū̄kas etc. / and 0.6% to visitation / nickname Amerikōnas, Raseīčikas, Rygēčius, etc. /
Dar apie baltus, gudus ir gotus
This paper aims to shed light on the tenacious tendency of would-be philologists and self-taught historians to embellish the history of the Lithuanian nation and its civilization by providing interpretations of ancient texts without real evidence. In particular, the authors review some methodological aspects of historical research in the work of the Lithuanian émigré J. Statkutė de Rosales, Europos šaknys ir mes, lietuviai (The Roots of Europe and We, the Lithuanians). This article points out that her claim that the Goths were the mighty ancestors of today’s Lithuanians derives from a macroscopic misinterpretation and alteration of the only existing text about the origin of the Goths, which is the late Latin Getica, written by Jordanes. Statkutė, who recently received a doctorate honoris causa, identifies the Goths with the ancient Lithuanians by comparing the word Gothi with the Lithuanian ethnonym gudai, and asserts that world historians have intentionally been duped for years by a few deceitful scholars into believing that the Goths originated in Scandinavia. Statkutė holds that the island of Scandza depicted by Jordanes should not be identified with Scandinavia at all, but with the Baltic coast from Eastern Poland to Lithuania.The authors of this paper examine the actual text of Jordanes both philologically and with cross-references to other authors, finding that Statkutė’s conclusions are extremely erroneous. Not only has the Latin text been incorrectly translated by Statkutė in more than one passage, but she has also kept silent – most probably on purpose – about some crucial information, thereby lending support to her theories. The identification of Scandza, the fatherland of the Goths according to Jordanes, with the Baltic coast has to be ruled out mainly by the fact that the Latin historian clearly describes the phenomena of the polar night and midnight sun as being typical of Northern Scandza. Statkutė’s approach to sources written in Latin also appears compromised, not only by leaving out relevant information, but also by her difficulty in understanding (and therefore translating) the texts as well. The authors of this paper point out several other misinterpretations of facts, which are presented in her book as more or less revolutionary findings. In addition, Statkutė’s arrogant accusations against distinguished scholars would be inappropriate even if she were correct in her assumptions. As a matter of fact, her sole merit today is the attempt to arouse Lithuanians’ interest in their own distant past.Straipsnyje vertinama Jūratės Statkutės de Rosales pateikta vėlyvosios Antikos geografo Jordano informacija apie gotus ir Skandzos salą jo darbe „De Getarum sive Gothorum origine et rebus gestis“. Šią salą autorė mėgina lokalizuoti ne kaip Skandinavijos pusiasalį, bet kaip Aistmarių pusiasalį, o pačius salos gyventojus gotus atitinkamai laiko baltų gentimi, ankstesnių tyrinėtojų esą nepagrįstai priskirtą germanams.Patikrinus Jordano tekstus paaiškėjo, kad autorės interpretacija nepagrįsta dėl jos pačios ne visai tiksliai išverstų Jordano tekstų, taip pat dėl nutylėto tekstų tęsinio, kur Jordanas rašo apie salos šiaurinei daliai būdingą poliarinę dieną ir poliarinę naktį.Gotų tapatinimas su gudais nepagrįstas fonetiškai, nes etnonimas ‘gudai’ lotyniškai būtų užrašytas ‘Gudi’ arba ‘Gudae’, bet ne ‘Gothi’.Daroma išvada, kad Jordano aprašytoji Skandzos sala vis dėlto sietina su Skandinavijos pusiasaliu, o gotai buvo viena iš joje gyvenusių germanų genčių. Niekuo nepagrįstas yra ir autorės mėginimas lotynišką Žemaitijos pavadinimą ‘Samogitia’ aiškinti kaip „Žemąją Getiją“ ir taip susieti ją su gotais.
Raz jeszcze o pochodzeniu bałtów, gudai i gotówW artykule poddano ocenie informacje na temat Gotów i wyspy Skandza, pochodzące z pracy starożytnego geografa i historyka Jordanesa De Getarum sive Gothorum origine et rebus gestis (O pochodzeniu i czynach Gotów) i wykorzystane przez litewską badaczkę emigracyjną J. Statkutė de Rosales w jej książce Europos šaknys ir mes, lietuviai (Korzenie Europy i my, Litwini). Wyspę tę autorka próbuje identyfikować nie jako Półwysep Skandynawski, a półwysep Zalewu Wiślanego, natomiast mieszkańców tej wyspy – Gotów – odpowiednio uważa za plemię bałtyckie, jej zdaniem niesłusznie zaliczane przez wcześniejszych badaczy do ludów germańskich.Po dokonaniu filologicznej analizy tekstów Jordanesa okazało się, że interpretacja autorki jest nieuzasadniona, ponieważ cytowane przez badaczkę ustępy tekstu zostały przez nią przetłumaczone niezbyt dokładnie, ponadto J. Statkutė de Rosales przemilczała dalsze fragmenty zawierające kluczowe informacje, gdzie Jordanes pisze o charakterystycznym zjawisku występującym w północnej części wyspy, mianowicie o dniu polarnym i nocy polarnej.Utożsamianie Gotów z gudai (etnonim, którym Litwini określali swoich południowo-wschodnich, niekiedy też południowo-zachodnich sąsiadów) jest nieuzasadnione fonetycznie, gdyż etnonim ten po łacinie przybrałby formę gudi lub gudae, ale nie gothi.Z powyższych rozważań można wyciągnąć wniosek, że opisaną przez Jordanesa wyspę Skandza należy jednak wiązać z Półwyspem Skandynawskim, Goci zaś byli jednym z zamieszkujących go plemion germańskich.Niczym nieuzasadniona jest też próba tłumaczenia łacińskiej nazwy Żmudzi (Samogitia) jako „Dolnej Getii” i takim sposobem związania jej z Gotami.SŁOWA KLUCZOWE: Goci, gudai, Skandynawia, Statkutė de Rosales, Jordanes, Prätorius, pseudoteorie
Baltiškos impresijos : rinktiniai straipsniai
Lietuvos ir Latvijos tarpusavio santykiai, abiejų šalių santykiai su didžiosiomis kaimynėmis, tautinių mažumų keliamos pretenzijos ir veikla Lietuvoje bei Latvijoje, Baltijos šalių vadavimasis iš sovietinio kultūrinio ir kalbinio palikimo, gyventojų mentaliteto europėjimas ir jo kliūtys, Rusijos pastangos išlaikyti kalbinę, politinę ir ideologinę įtaką Baltijos šalyse, istorijos interpretacijų skirtumai, dar neaktualizuoti bendros istorijos faktai – visa tai buvo išbarstyta straipsniuose, autoriaus skelbtuose Lietuvos ir Latvijos spaudoje bei internetiniuose tinklapiuose 1996-2008 m. Į šią knygą sudėta dauguma minėtųjų straipsnių. Kai kurių jų keltosios aktualijos jau yra pasenusios ir turi tik istorinę vertę, tačiau daugelis klausimų taip ir lieka neišspręsti, vienas kitas jų net aštrėja.The relations between Lithuania and Latvia, the relations of these two countries with their neighbour states, the claims of the national minorities in Lithuania and Latvia, the attempts of the society to release from the soviet linguistic and cultural heritage, the ways of coming back to the European society, the Russia’s attempts to sustain its linguistic, political and ideological influence in the Baltic states, some differences in the interpretation of our common history – all these questions were discussed in the articles published by the author in Lithuanian and Latvian press as well as in internet portals during 1996-2008. The book contains the main part of the publications mentioned. Some of them have lost their importance and can be considered as an example of topicality of a certain period, the others deal with the problems which are still hot today
Different ways of national self-identification of the Balts and the influence of these differences on the policy of the Baltic countries
The paper deals with the problem of self-identification of the Lithuanians and the Latvians. It is maintained that the differences of the self-identity and civilization between these two nations are based on the differences between Polish and German culture. The Latvians seem to be more “western” than the Lithuanians. There were two reasons for that. The first one was that the Protestant German culture was much more progressive than the conservative Catholic Polish culture. The second one was that the Germans in Livonia and later in the Duchy of Courland as well as in Swedish Livonia did not ignore the Latvian language and Latvian ethnicity, in contrast to the Polish–Lithuanian Commonwealth (1569–1795) where Poles constantly treated everything that was Lithuanian in an arrogant way. This also included the negative attitude of Poles to the Lithuanian language and the ban on the Lithuanian language in Church. Therefore, the national revival of the Lithuanians faced great difficulties at the end of the 19th and even at the beginning of the 20th century. Nowadays we can also see some points of the former misunderstanding between the Lithuanians and the Poles as well as the arrogance of Poles in relations between modern Poland and Lithuania
Sparnuotieji žodžiai
Enciklopedinio pobūdžio knygelėje pateikiami dažnesni literatūrinės kilmės frazeologizmai, kiti autorizuoti sparnuotieji posakiai bei viena kita vienažodė plačiai vartojama toponiminės, antroponiminės ir pan. kilmės metafora ar terminas (Armagedonas, chuliganas, snobas ir kt.) – iš viso 418 lizdų. Pirminiai posakio šaltiniai daug kur pateikti originalo kalba. Sparnuotieji posakiai pateikti abėcėlės tvarka, antraštiniu žodžiu laikomas pirmasis lietuviškos frazės žodis.The most common winged-words of literary origin as well as other authorized expressions and word metaphors or phrases of toponymical or anthroponymical origin (Armageddon, Hooligan, snob, ect.), overwall – 418 word entries are presented in this encyclopaedic book. In many cases the primary sources are given in original language. The winged-words are given in the Lithuanian alphabetic order; the title word is the first word of the Lithuanian phrase
- …