232 research outputs found
SammanstÀllning över lavar som indikerar höga naturvÀrden pÄ gamla och grova trÀd i södra Sveriges kulturlandskap
Detta kompendium har tagits fram för att anvÀndas inom Nationell Inventering av Landskapet i Sverige (NILS). Det primÀra syftet med kompendiet Àr att det ska anvÀndas som bestÀmnings- och referenslitteratur av fÀltpersonalen i samband med NILS fÀltinventering av grova trÀd i Àngs- och betesobjekt (GlimskÀr m fl 2006). I kompendiet ingÄr samtliga lavarter pÄ grova trÀd som inventeras i fÀlt. I NILS inventeras frÀmst vanligt förekommande arter som indikerar höga naturvÀrden i betesmarker.
NILS Ă€r ett rikstĂ€ckande miljöövervakningsprogram som finansieras av NaturvĂ„rdsverket. NILS ingĂ„r i programomrĂ„de landskap. Ăngs- och betesinventeringen som ingĂ„r i NILS finansieras av Jordbruksverket. Syftet med NILS Ă€r att följa upp nationella miljökvalitetsmĂ„l för olika naturtyper och att visa om genomförda miljöskyddsĂ„tgĂ€rder leder till önskade förbĂ€ttringar eller inte.
Arbetet med detta kompendium har utförts av Naturcentrum AB pÄ bestÀllning av Institutionen för Skoglig ResurshushÄllning och Geomatik, Sveriges Lantbruksuniversitet, UmeÄ
Exploring access to care among older people in the last phase of life using the behavioural model of health services use: a qualitative study from the perspective of the next of kin of older persons who had died in a nursing home
Background: There is little investigation into what care older people access during the last phase of their life and what factors enable access to care in this group. Illuminating this from the perspective of the next of kin may provide valuable insights into how the health and social care system operates with reference to providing care for this vulnerable group. The behavioural model of health services use has a wide field of application but has not been tested conceptually regarding access to care from the perspective of the next of kin. The aim of this study was to explore the care accessed by older people during the last phase of their life from the perspective of the next of kin and to conceptually test the behavioural model of health services use. Methods: The data collection took place in 2011 by means of qualitative interviews with 14 next of kin of older people who had died in a nursing home. The interviews were analysed using directed content analysis. The behavioural model of health services use was used in deriving the initial coding scheme, including the categories: utilization of health services, consumer satisfaction and characteristics of the population at risk. Results: Utilization of health services in the last phase of life was described in five subcategories named after the type of care accessed i.e. admission to a nursing home, primary healthcare, hospital care, dental care and informal care. The needs were illuminated in the subcategories: general deterioration, medical conditions and acute illness and deterioration when death approaches. Factors that enabled access to care were described in three subcategories: the organisation of care, next of kin and the older person. These factors could also constitute barriers to accessing care. Next of kinâs satisfaction with care was illuminated in the subcategories: satisfaction, dissatisfaction and factors influencing satisfaction. One new category was constructed inductively: the situation of the next of kin
Evaluation of systems for piperun installation
The purpose of this thesis project was to analyse and evaluate different systems for installation of piperun in ceilings. Main focus lay on how the systems influence the installer from an ergonomic point of view as well as productivity in terms of installation time. Several studies have been performed during this project using a variety of methods such as observations, interviews, questionnaires and hierarchical task analysis. The results from these studies showed that often a variety of different systems for pipe installations are used. The working conditions of Plumbing and Heating (P&H) installers are very demanding and the categories working postures/loads/space, climate and lighting conditions are most unsatisfactory. Furthermore 60% of the participants of the questionnaire study had Musculoskeletal Disorders (MSD) and believed it to be work-related. These results led to the design of a test named Posture and Time study. During the Posture and Time study three systems for pipe installation were evaluated. System 1 represented a more traditional and inexpensive system, system 2 was intermediate and system 3 represented the most modern and expensive version. The systems were analysed using two methods for posture analysis, Hand Arm Risk assessment Method (HARM) and Rapid Entire Body Assessment (REBA). A time study was also conducted in order to define the installation times for both systems. The time study showed that systems 2 and 3 were about equally fast to install while system 1 took about 30 % longer. HARM and REBA both turned out to be to unspecific to define which system was better from an ergonomic aspect although they gave valuable insight to the importance of choosing good working postures. To get objective results of how the systems affect the P&H installer perhaps methods such as Electromyography or Inclinometry could be used. Even though the work posture analysis did not show a clear difference between the three systems, observations and interviews with P&H installers made it clear that they found system 1 to contain too many small parts and operations and therefore found this system harder to install. All studies performed during this thesis project have been very small in terms of number of participants. The project is therefore to be seen as a pilot study of how an investigation like this could be executed. Results from the studies have, when possible, been compared to statistic data in order to increase the reliability. However if more generalizing results are preferred, the studies need to be larger in scale
Vloga Äudenja pri uÄencih glede pojmovanja evolucije in uÄenja o njej
Learning about evolution can be challenging for students, as a full understanding may require them to see the world in new ways, to master a disciplinary language and to understand complex processes. Drawing on a long line of theoretically grounded arguments of philosophers and researchers for including wonder in science teaching, we report on the results of an empirical study with the primary aim of investigating the role of wonder in studentsâ learning about evolution. The study was carried out through a formative intervention in which two researchers in science education collaborated with a seventh-grade teacher. Over a period of six weeks, 45 students participated in lessons and workshops aimed at eliciting a sense of wonder in relation to concepts that are known to impact the learning of evolution. We incorporated four âtriggersâ to elicit studentsâ wonder in the science class: aesthetic experiences, defiance of expectations, agency and awareness of a mystery within the ordinary. Logbook entries and interviews with student pairs provided empirical material for a qualitative analysis of the role of wonder in the studentsâ meaning-making about, learning of and engagement in evolution. The results show that it is possible to design science teaching that triggers studentsâ wonder in relation to an intended learning object. The results also reveal that the participating students described their sense of wonder in qualitatively different ways and that they still struggled to make sense of the concept of evolution after six weeks of teaching. (DIPF/Orig.
Nyttjande av korsningar i mjölkproduktionen
Farmersâ main reason for crossbreeding dairy cows is that they have seen a decline in functional traits, especially in the Holstein breed. Throughout crossbreeding, the farmers can combine functional and production traits of different dairy breeds and utilize the heterosis effects which emerge when two or more breeds are crossed. Results from different studies with Holstein crossed with Jersey, Brown Swiss, Normande and Scandinavian Red have shown that the crosses had higher fertility, longer productive life, had fewer stillborn calves and had easier calvings than purebred Holstein. The Holstein crosses have shown very good results and sometimes even better than the purebred Holstein for fat production, which gave higher amount of energy corrected milk (ECM) and higher income for the farmers. Heterosis effects in the crossbreeds had favourable results in both conventional and pasture-based systems. There was no difference between different rotational crossing systems practised. Instead the crossbreds were economically sustainable for the farmers since they had longer productive life, higher fertility and they were healthier than the purebred Holstein. It was also economically sustainable for farmers to use crossbreds due to their effects of heterosis in both functional and production traits. However, both breeders and farmers need to consider that the heterosis effects in the crossbreeds may be differently expressed in different environments and that the genetic gain needs to be continued in the purebred populations
Gastrin effects on isolated rat enterochromaffin-like cells following long-term hypergastrinaemia in vivo
AbstractThe enterochromaffin-like (ECL) cells play an important role in the regulation of gastric acid secretion. They respond to gastrin by a prompt increase in histamine secretion, an effect which is mediated by the CCK-B/gastrin receptor acting through the IP3/DAG pathway. In the rat, long-term treatment with acid secretion inhibitors induces hypergastrinaemia which, in turn, results in ECL cell hypertrophy and hyperplasia. The aim of the present study was to evaluate various functional parameters in acutely isolated rat ECL cells, following long-term hypergastrinaemia in vivo. Rats were treated with vehicle or a supramaximal daily dose of omeprazole for more than 10 weeks to ensure ECL cell hyperplasia. ECL cells were isolated from vehicle-treated animals and 24, 72 and 120 h after the last dose of omeprazole. The functional activity of the acutely isolated ECL cells was determined by measuring gastrin-and forskolin-induced histamine secretion. Changes in cytosolic free calcium upon gastrin stimulation were monitored by digital video imaging. ECL cells successively regained their ability to respond to gastrin following long-term hypergastrinaemia, reaching close to vehicle-treated levels 120 h after the last dose of omeprazole. In the rat, the response pattern of the ECL cells appears to normalise in parallel with the normalisation of plasma gastrin levels
Foderförsörjning och vÀlfÀrd i ekologisk grisköttproduktion
Foder i ekologisk produktion ska till huvuddelen vara hemmaproducerat. BegrÀnsade möjligheter att anvÀnda tillgÀngliga foderresurser och fodertillsatser innebÀr svÄrigheter nÀr det gÀller att tillgodose djurets behov av livsnödvÀndiga aminosyror. Detta kan försÀmra produktionen och ger ett försÀmrat proteinutnyttjande med förluster av kvÀve till miljön som följd. En viktig del i ekologisk grisproduktion Àr att djuren kan utföra sina naturliga beteenden. TillgÄngen till grovfoder ger lÀngre Àttider och bidrar till minskad förekomst av aggressioner och stress. HÀlsolÀget hos grisar pÄverkas av inhysningsform och klimat och kan dÀrför skilja mellan utomhus- och inomhusproduktion.
Projekt Eko-gris syftar bl.a. till att undersöka hur lÀgre innehÄll av aminosyror i fodret samt hur olika inhysningssystem pÄverkar slaktsvinens produktion, slaktkroppsegenskaper, köttkvalitet och grisarnas beteende. Vidare studeras förekomst av parasiter och infektionssjukdomar.
Produktion och beteende pĂ„verkades inte av fodrets aminosyrainnehĂ„ll, men skiljde mellan ute- och innegrisar. LĂ€gre aminosyranivĂ„ inverkade inte negativt pĂ„ grisarnas dagliga viktökning. Varken foderutnyttjande eller slaktkroppskvalitet skiljde signifikant mellan grupperna. Inte heller pĂ„verkades grisarnas beteenden av fodrets aminosyranivĂ„. Grisarna i utomhussystemet vĂ€xte snabbare Ă€n inomhusgrisarna (910 mot 821 g; p<0,001), men ingen skillnad förelĂ„g i foderutnyttjande (34,3 mot 35,5 MJ/kg viktökning; p=0,203). Inte heller fanns nĂ„gon signifikant skillnad i slaktkroppens köttinnehĂ„ll (56,8 mot 57,9 %; p=0,134). Beteendestudierna visade att utomhusgrisarna rörde sig betydligt mer Ă€n inomhusgrisarna. Det fanns Ă€ven en tendens till att de bökade mer. âNosaâ, ânafsaâ, âknuffaâ och âbita-svansâ förekom oftare inne Ă€n ute
Conceptualizing multidimensional barriers: a framework for assessing constraints in realizing recreational benefits of urban green spaces
This article was supported by the German Research Foundation (DFG) and the Open Access Publication Fund of Humboldt-UniversitĂ€t zu Berlin.Although potential urban green space accessibility is being discussed widely, specific barriers that affect accessibility are often under-estimated. They do not equate to limited or uneven accessibility nor are they exclusively related to physical settings. Rather, the range of barriers and their complex interactions, including peopleâs perceptions, personal conditions, and institutional frameworks, make this topic less clear cut and difficult to put into practice for planning purposes. Given the importance of barriers when people make decisions, we present a conceptual framework to capture the cumulative and interactive effects of different barriers on realizing recreational benefits of urban green spaces. The framework classifies physical, personal, and institutional barriers and highlights their interactions based on three case studies: Stockholm, Leipzig, and Lodz. We argue that constraints to the accessibility of urban green spaces are not so much the interactions between various physical, personal, and institutional barriers, but more the significance that beneficiaries assign to them as perceived barrier effects. Studying barriers seeks to improve the knowledge about the non-use of urban green spaces and to enable us to draw conclusions about the actual accessibility of recreational benefits. Deduced from the conceptual framework, three pathways are contrasted for improving accessibility to the recreational benefits of urban green spaces: the environment, knowledge, and engagement. We argue that these pathways should not be a diffuse objective, but a sensitive and scale-dependent re-balance of individual, physical, and institutional factors for considering justice in environmental and green space planning and management. Our systematic conceptualization and classification of multidimensional barriers enables a more comprehensive understanding of individualsâ decisions in terms of accessing recreational benefits.Peer Reviewe
Effects of reducing dietary content of crude protein and indispensable amino acids on performance and carcass traits of single-phase- and 2-phase-fed growing-finishing pigs
Effects of reducing dietary content of crude protein (CP) and Lys on performance and carcass traits of growing-finishing pigs were studied in 690 crossbred (Swedish Yorkshire dams x Hampshire sires) female and vaccinated entire male pigs with an average initial live weight (LW) of 32.3 kg. The pigs were raised in pens with mixed sexes and were fed restrictedly using 2 different feeding plans, single-phase and 2-phase. Within each feeding plan, 3 CP contents were investigated: 13.5 (low), 14.5 (medium), and 15.5 (high) g standardized ileal digestible(SID) CP/g SID Lys. Each CP comprised 2 Lys contents. For single-phase-fed pigs this implied either 0.76 or0.85 g SID Lys/MJ net energy (NE). For 2-phase-fed pigs, the contents were either 0.89 in phase 1 and 0.71 in phase 2 or 0.98 in phase 1 and 0.79 in phase 2 g SID Lys/MJ NE. In low and high Lys, the expected total consumption of digestible Lys from start to slaughter was calculated to be equal for single-phase- and 2-phase-fedpigs. The change of diet in the 2-phase feeding plan was at an average LW of 60.8 kg and slaughter was performed at 117.3 kg. Irrespective of dietary CP and Lys content, 2-phase-fed pigs had higher daily weight gain(DWG) and better feed conversion in phase 1 than single-phase-fed pigs. In phase 2, single-phase-fed pigs fully compensated, so that overall DWG and feed conversion did not differ between single-phase- and 2-phase-fed pigs(1014 vs. 1013 g/d; 24.5 vs. 24.5 MJ NE/kg DWG). Dietary CP content had no effect on DWG and feed conversion in phase 1. However, pigs grew faster and had better feed conversion in phase 2 (P= 0.002 and P= 0.018, respectively) and during the entire raising period with the high CP content (P= 0.003 and P= 0.006, respectively). For both single-phase- and 2-phase-fed pigs, high dietary Lys content improved DWG and feed conversion in phase 1 compared with the low content (1002 vs. 968 g/d;P= 0.001 and 20.7 vs.21.5 MJ NE/kg DWG;P= 0.004), whereas no difference was observed in phase 2. Overall, Lys content did not affect DWG, while feed conversion was better for pigs fed the high Lys content (P= 0.035). Carcass traits were unaffected by feeding plan, CP, and Lys content. Reducing dietary CP content from high to low diminished the N output by approximately 20%. The conclusions are that growing-finishing pigs had the capacity for compensatory growth and can therefore be single-phase-fed, and that the current recommendations of CP and Lys could be reduced
Transport av drÀktiga djur, transport av unga djur och ÄldersbestÀmning av foster
De flesta lantbruksdjur transporteras endast enstaka gĂ„nger i livet och har dĂ€rför sĂ€llan möjlighet att vĂ€nja sig vid transporter pĂ„ ett sĂ€tt som skulle förebygga stress och bidra till en god transportupplevelse. Att skapa förutsĂ€ttningar som minimerar pĂ„verkan pĂ„ djuren och underlĂ€ttar drivning av djuren Ă€r dĂ€rför av stor vikt. Livdjurstransport eller transport till slakt kan vara en mycket stressfylld situation för djur. EFSA har under 2022 publicerat tre olika utlĂ„tanden om transport av nötkreatur, smĂ„ idisslare och gris. EFSA har i sina utlĂ„tanden identifierat följande relevanta vĂ€lfĂ€rdsrisker: social stress i samband med omgruppering, stress dĂ„ djuren hanteras av ovarsamma mĂ€nniskor eller av mĂ€nniskor som de inte Ă€r vana vid, stress pĂ„ grund av vĂ€rme eller kyla, skador, rörelsestress (orsakat av fordonets rörelser), predationsstress (specifikt hos fĂ„r som drivs med hund), hunger, törst, respiratoriska problem (specifikt hos nötkreatur), begrĂ€nsade rörelsemöjligheter, svĂ„righeter att vila och sensorisk överstimulering. Sammantaget kan dessa vĂ€lfĂ€rdsrisker leda till ackumulerad och hög stress, rĂ€dsla, smĂ€rta, obehag och utmattning hos djuren.Nötkreatur, grisar och fĂ„r Ă€r sociala djur som lĂ€tt stressas om de separeras frĂ„n sin grupp. Att ta hĂ€nsyn till deras naturliga flockbeteende genom att t.ex. inte driva djur enskilt utan i grupp (undantag för vuxna handjur som ofta behöver hanteras enskilt) Ă€r dĂ€rför viktigt bĂ„de före, under och efter transport. Omgrupperingar och social stress riskerar att leda till aggressioner och oönskade beteenden dĂ„ djuren kan komma att skada sig sjĂ€lva eller varandra.Djurs tidigare erfarenheter av att bli hanterade av mĂ€nniskor pĂ„verkar deras upplevelse och stressnivĂ„ vid hantering i samband med transport. En mer vĂ€nlig hantering av djuren tidigt i livet kan underlĂ€tta hanteringen i samband med transport. Djurens rĂ€dsla utgör en vĂ€lfĂ€rdsrisk, bĂ„de för djuren sjĂ€lva och för den transportör som ska hantera dem. Utlastningsutrymmen och drivvĂ€gar behöver vara vĂ€l designade för att fĂ„ ett bra flöde nĂ€r djuren lastas respektive lastas av och den som hanterar djuren behöver ha god kunskap om djurens naturliga beteenden.Hunger och törst kan uppstĂ„ hos djur under tiden frĂ„n lastning till transport och urlastning. Risken för att djuren ska uppleva hunger och törst ökar med lĂ€ngre transporttider. Unga djur har ett naturligt tĂ€tare födointag vilket man kan behöva ta hĂ€nsyn till vid transport genom att erbjuda djuren möjlighet att Ă€ta och dricka oftare Ă€n Ă€ldre djur. I nulĂ€get finns det inga optimala lösningar pĂ„ hur man ska kunna tillgodose behovet av vatten eller annan utfodring pĂ„ transport dĂ„ intaget Ă€ven pĂ„verkas av stress och sociala faktorer utöver vana vid utrustningen.DjurtĂ€theten pĂ„ transportfordonet Ă€r en viktig faktor som pĂ„verkar djurens möjligheter att hĂ„lla balansen och att kunna ligga ned och vila, men Ă€ven risken för skador och död. Behovet av att kunna ligga ned under transport ökar med transportens lĂ€ngd och huruvida djuren ligger ned Ă€r kopplat till vilket utrymme som ges, dĂ€r större utrymme leder till att fler djur ligger ned.Sen drĂ€ktighet rĂ€knas som ett tillstĂ„nd dĂ„ det inte Ă€r lĂ€mpligt att transportera ett djur eftersom transport under denna period kan leda till negativa konsekvenser för djurets vĂ€lfĂ€rd och risker för avkomman. DrĂ€ktighet innebĂ€r ökad sĂ„rbarhet bĂ„de fysiskt och fysiologiskt. För drĂ€ktiga djur innebĂ€r dĂ€rför den stress som förflyttning, lastning, ny miljö, okĂ€nda mĂ€nniskor, rörlig och ostabil transport, transportfordonets förutsĂ€ttningar, samt avsaknad av foder och vatten under lĂ€ngre perioder, en större pĂ„frestning med en ökad risk för negativa konsekvenser, Ă€n för icke-drĂ€ktiga djur. DrĂ€ktiga djur har en ökad metabolism och vĂ€rmeproduktion, framförallt under sen drĂ€ktighet, vilket gör drĂ€ktiga djur mer kĂ€nsliga för vĂ€rmestress Ă€n icke-drĂ€ktiga djur. Vidare blir fysisk anstrĂ€ngning jobbigare för det drĂ€ktiga djuret beroende bĂ„de pĂ„ den ökade tyngden och dess pĂ„verkan pĂ„ rörelseapparaten. Ăven cirkulationssystemet blir mer anstrĂ€ngt med en förhöjd hjĂ€rtfrekvens som följd. Vid vĂ€rmestress ökar dessutom andningsfrekvensen pĂ„tagligt.Kortisol har en viktig roll i slutet av drĂ€ktigheten och för att initiera förlossning. I slutet av drĂ€ktigheten stiger kortisolnivĂ„erna i moderdjurets blod till följd av att fostrets kortisolproduktion ökar. Förhöjda kortisolnivĂ„er till följd av stress och fysisk anstrĂ€ngning i samband med lastning, hantering, omgruppering, transport och nya miljöer kan orsaka abort eller för tidig igĂ„ngsĂ€ttning av förlossningen. Flera studier visar att det Ă€ven finns risker under andra delar av drĂ€ktigheten. Transport ökar till exempel risken för embryonala förluster under tidig drĂ€ktighet hos gris, framför allt under vecka tvĂ„ till fyra, vilket Ă€r en kortisolkĂ€nslig period. För nötkreatur finns det risk för embryonala förluster vid transporter under drĂ€ktighetens första tvĂ„ mĂ„nader och studier pĂ„ fĂ„r har visat pĂ„ negativa effekter pĂ„ lamm och ökad risk för fosterdöd vid förhöjda kortisolnivĂ„er hos tackan. Det finns Ă€ven en risk för epigenetiska effekter hos fostren vid stress hos moderdjuret, vilka kan komma att pĂ„verka avkomman senare i livet.NĂ€r hondjuren ökar i vikt genom fostertillvĂ€xt och ökad volym av fostervĂ€tskor, pĂ„verkas deras rörlighet och förmĂ„ga att hĂ„lla balansen vilket kan göra att bĂ„de lastning och transport försvĂ„ras samt innebĂ€ra en ökad risk för halkskador och flĂ€kningsskador. Eventuella led- och klövproblem kan dessutom förvĂ€rras eller försvĂ„ra rörelsemöjligheterna, Ă€ven om uppenbar hĂ€lta inte alltid kan ses. Den ökade storleken gör att drĂ€ktiga djur krĂ€ver större plats under transporten, bĂ„de för att djuren i sig Ă€r större, men ocksĂ„ för att de ska kunna parera rörelser och hĂ„lla balansen. DrĂ€ktiga grisar minskar sin aktivitetsnivĂ„ och har större behov av att ligga ned och vila vilket behöver tillgodoses under transport.I slutet av drĂ€ktigheten, oklart exakt nĂ€r, sker en uppmjukning av vĂ€vnaderna i bĂ€ckenregionen vilket Ă€r mer pĂ„tagligt för nötkreatur Ă€n för smĂ„ idisslare och suggor. Uppmjukningen kvarstĂ„r Ă€ven en tid efter förlossningen. Uppmjukningen ger försĂ€mrad stabilitet vid rörelse, vilket innebĂ€r risker vid bĂ„de lastning och transport. Det Ă€r dĂ€rför viktigt att man tar hĂ€nsyn till detta och har god tidsmarginal vid transport av drĂ€ktiga eller nyförlösta djur, sĂ„ att djuren inte riskerar att transporteras under den tid som bĂ€ckenet Ă€r instabilt.Den vetenskapliga evidensen för EU:s regel om 90 % av den förvĂ€ntade drĂ€ktighetstiden som grĂ€ns för transport av drĂ€ktiga djur förefaller oklar. RĂ„det stĂ€ller sig bakom konklusionen i EFSA:s utlĂ„tande om transport av nötkreatur, smĂ„ idisslare och gris, om att vetenskapliga belĂ€gg för den exakta nu gĂ€llande grĂ€nsdragningen saknas, samtidigt som det Ă€r tydligt att lĂ„ngt gĂ„ngen drĂ€ktighet Ă€r en riskfaktor för negativ djurvĂ€lfĂ€rd under transport. I de aktuella utlĂ„tandena finns dock flera studier citerade som visar pĂ„ sĂ„rbarhet för de drĂ€ktiga djuren och deras foster under en period som i mĂ„nga fall Ă€r lĂ€ngre Ă€n de sista 10 % av drĂ€ktighetstiden samt att det finns en ökad sĂ„rbarhet Ă€ven under andra delar av drĂ€ktigheten och att bĂ„de moderdjur och foster kan pĂ„verkas negativt av att transporteras.Det finns risk för att den stress som en transport innebĂ€r kan leda till att det sent drĂ€ktiga djuret aborterar eller att förlossningen sĂ€tts igĂ„ng under eller strax efter transport. DĂ„ det sĂ„ledes föreligger risker för foster och moderdjur vid transport av drĂ€ktiga djur under stora delar av drĂ€ktighetsperioden anser RĂ„det att transport av drĂ€ktiga djur (nötkreatur, fĂ„r och gris) om möjligt bör undvikas.Vid transport av unga kalvar, smĂ„grisar och lamm mĂ„ste hĂ€nsyn tas till flera faktorer, sĂ„som Ă„lder, immunförsvarets utveckling, djurens allmĂ€nna hĂ€lsostatus, huruvida djuren Ă€r avvanda eller inte, social stress, etc. Unga djur Ă€r generellt kĂ€nsligare Ă€n vuxna djur, och pĂ„verkas Ă€n mer av att utsĂ€ttas för hunger och törst, kalla och varma transporter, och begrĂ€nsade möjligheter att vila under transport. Under perioden dĂ„ det passiva immunförsvaret gĂ„r ned samtidigt som det aktiva immunförsvaret Ă€r under uppbyggnad Ă€r djuren extra kĂ€nsliga för infektioner.Hur vĂ€l ett ungt djur klarar en transport beror bl.a. pĂ„ lĂ€ngden pĂ„ transporten (ju lĂ€ngre transport desto större risk för djurens vĂ€lfĂ€rd), samt djurets Ă„lder och vikt. Tiden mellan tvĂ„ och fyra veckor Ă€r en kĂ€nslig Ă„lder för transport av kalvar. Enligt EFSA bör inte kalvar transporteras tidigare Ă€n vid fem veckors Ă„lder och de bör vĂ€ga minst 50 kg. För lamm rekommenderas att djuren transporteras först efter avvĂ€njning. Vidare behöver hĂ€nsyn tas till djurens behov av foder och vatten, sĂ„ att deras nĂ€rings- samt vĂ€tskebehov tillgodoses. HĂ€nsyn behöver Ă€ven tas till pĂ„ vilket sĂ€tt de Ă€r vana vid att inta foder och vatten, och om djuret hĂ„lls pĂ„ liknande sĂ€tt i transporten som de Ă€r vana vid, exempelvis i samma grupp eller tillsammans med sin mamma. Det kan vara klokt att utfodra djuren innan transport för att minska risken för hunger under transporten. Vid mjölkgiva till kalv behöver tid ges för digestion innan transport för att minska risken för diarrĂ©.Icke avvanda djur upplever en större stress runt transport Ă€n avvanda djur (vid transport utan moderdjur) och det Ă€r dĂ€rför bĂ€ttre att företrĂ€desvis transportera djuren efter avvĂ€njning. Unga djur Ă€r heller inte motoriskt fĂ€rdigutvecklade, vilket kan pĂ„verka deras balans under transport samt vid pĂ„- och avlastning. Yngre djur ligger ned och vilar i större omfattning Ă€n vuxna djur. Yngre djurs behov och möjlighet att vila pĂ„verkas av vad som sker under transporten, t.ex. hur fordonet körs, vĂ€gbanans utformning och fordonets komfort, men ocksĂ„ av transportens lĂ€ngd, utrymme per individ och om det Ă€r tillrĂ€ckligt med strö för att kunna ligga bekvĂ€mt.I dagslĂ€get saknas en tillfredsstĂ€llande diagnostisk metod för att med sĂ€kerhet bestĂ€mma den exakta drĂ€ktighetslĂ€ngden hos ett moderdjur som befinner sig i sen drĂ€ktighet, utöver dokumentation baserad pĂ„ betĂ€cknings-/inseminationsdatum, som RĂ„det bedömer vara det sĂ€kraste sĂ€ttet att undvika transporter i sen drĂ€ktighet. För nötkreatur kan rektalisering vara en enkel och billig metod för att utesluta sen drĂ€ktighet, men detta Ă€r inte tillĂ€mpligt för gris och fĂ„r.För Ă„ldersbestĂ€mning av kalv- och lammfoster efter slakt eller avlivning anvĂ€nds i nulĂ€get referensvĂ€rden för CRL (crown-rump length) som huvudsaklig objektivt mĂ€tbar parameter, i kombination med bedömning av andra yttre kĂ€nnetecken hos fostret, t.ex. behĂ„ring. De referensvĂ€rden för bedömning som anvĂ€nds idag grundar sig dock till stor del pĂ„ Ă€ldre studier, och i takt med att nöt- och fĂ„rpopulationen förĂ€ndras genom aveln kan referensvĂ€rdena behöva anpassas i motsvarande utstrĂ€ckning. RĂ„det rekommenderar att referensvĂ€rden för Ă„ldersbestĂ€mning av kalv- och lammfoster uppdateras
- âŠ