5 research outputs found
Ten papers for teachers of evidence-based medicine and health care: Sicily workshop 2019
A previous article sought to signpost papers that were considered helpful when starting on the journey of practicing evidence-based medicine (EBM). The lead author was invited to run a workshop at the Eighth Conference of the International Society for Evidence-Based Health Care run in collaboration with the Gruppo Italiano per la Medicina Basata sulle Evidenze from 6 November to 9 November 2019. The aim of the workshop was to challenge a group of teachers and educators to consider useful papers for the teaching of EBM/evidence-based healthcare (EBHC). The second aim was to start a database of such studies. The third aim was to share learning and foster discussion from the workshop through journal publication. EBM and EBHC are used interchangeably throughout this article
Intensive training of motor function and functional skills among young children with cerebral palsy: a systematic review and meta-analysis
Effects of preventive use of compression stockings for elderly with chronic venous insufficiency and swollen legs: a systematic review and meta-analysis
Background
Many home-dwelling elderly use medical compression stockings to prevent venous insufficiency, deep venous thrombosis, painful legs and leg ulcers. Assisting users with applying and removing compression stockings demands resources from the home based health services, but the effects are uncertain. This systematic review aims to summarize the effects of preventive use of medical compression stockings for patients with chronic venous insufficiency and swollen legs.
Methods
We conducted a search in six databases (Epistemonikos, Cochrane Database of Systematic Reviews, MEDLINE, Embase, CENTRAL and CINAHL) in March 2018. Randomized controlled trials evaluating the preventive effects of European standard compression stockings class 3 or 2 for elderly with chronic venous insufficiency and swollen legs were included. Primary outcomes were thrombosis, leg ulcers and mobility. Secondary outcomes were other health related outcomes, e.g. pain, compliance.
We assessed risk of bias in the included studies and used the Grading of Recommendations Assessment, Development and Evaluation (GRADE) tool for evaluating the overall quality of evidence.
Results
Five randomized controlled trials met the inclusion criteria. Comparing compression stockings class 2 to class 1, meta-analysis showed a reduction in leg ulcer recurrence at 12 months (RR 0.52; 95% CI 0.30 to 0.88). The quality of evidence was assessed as moderate by GRADE. One study (100 participants) did not detect a difference between compression stockings class 3 versus class 2 on ulcer recurrence after six months (RR 0.64; 95% CI 0.20 to 2.03). In another study, patients wearing class 3 compression stockings had lower recurrence risk compared with patients without stockings (RR 0.46; 95% CI 0.27 to 0.76) at six months and (RR 0.43; 95% CI 0.27 to 0.69) at 12 months. We found no difference between class 2 and class 1 stockings on subjective symptoms of chronic venous insufficiency or outcomes of vein thrombosis or mobility.
Conclusion
Compression stockings class 2 probably reduce the risk of leg ulcer recurrence compared to compression stockings class 1. It is uncertain whether the use of stockings with higher compression grades is associated with a further risk reduction. More randomized controlled trials on vein thrombosis and mobility are needed
Jordmorstyrte fødestuer
Source at https://www.fhi.no/en/publ/2009-and-older/jordmorstyrte-fodestuer/.De siste tiårene er fødselsomsorgen i de fleste vestlige land sentralisert fra
fødestuer til sykehus og fra små sykehus til større sykehus (1). I Norge har antall
jordmorstyrte fødestuer sunket fra 60 i 1970 til 13 i 2006. I femårsperioden
1999–2003 foregikk 1,5 prosent av fødslene i Norge ved landets fødestuer (4).
Verdens helseorganisasjon (WHO) anbefaler at der det regnes som medisinsk
forsvarlig, skal den fødende tilbys omsorg nærmest mulig hjemstedet (10). I
Norge er det slik at dersom en gravid kvinne sokner til en fødestue og det ikke
finnes risikofaktorer som tilsier at hun bør føde ved sykehus, kan hun likevel
fritt velge om hun vil føde på fødestuen eller nærmeste sykehus. Statens
helsetilsyns utredning "Faglige krav til fødeinstitusjoner" fra 1997 foreslår en
desentralisert og differensiert fødselsomsorg som er i tråd med WHO sine
anbefalinger. Utredningen foreslo en inndeling av fødeinstitusjoner basert på
antall årlige fødsler og på tilgjengelig bemanning (6).
Det foreligger ingen oversikt over hvordan inndeling av fødeinstitusjoner reelt
praktiseres i Norge i dag. Helsetilsynet hadde i 2003–2004 tilsyn med 26 av 60
fødeinstitusjoner. Tilsynet bemerker at en del institusjoner bruker benevnelser
som ikke samsvarer med tilsynets definisjoner (7). I Innstilling fra
sosialkomiteen om akuttmedisinsk beredskap understrekes det at ” …antall(et)
fødsler både ved kvinneklinikker, fødeavdelinger og fødestuer ikke må være
absolutt”. På denne måten gis et ikke-definert slingringsmonn for inndelingen av
fødeinstitusjoner (8).
I dag har halvparten av fødeinstitusjonene i Norge mindre enn 850 fødsler i året.
Flere fødeavdelinger har synkende fødselstall, og opptil en firedel av
avdelingene har færre enn 400 fødsler i året (9). Dette medfører at mange
fødeavdelinger må omdefineres til jordmorstyrte fødestuer dersom fortsatt status
som fødeavdeling forutsetter minimum 4–500 fødsler i året. Fordi
seleksjonskriteriene er strengere, vil en omdefinering til fødestue medføre at
færre kvinner kan føde på den lokale fødeinstitusjonen. Omgjøring fra
fødeavdeling til fødestue har flere steder møtt betydelig lokal motstand
Jordmorstyrte fødestuer
De siste tiårene er fødselsomsorgen i de fleste vestlige land sentralisert fra
fødestuer til sykehus og fra små sykehus til større sykehus (1). I Norge har antall
jordmorstyrte fødestuer sunket fra 60 i 1970 til 13 i 2006. I femårsperioden
1999–2003 foregikk 1,5 prosent av fødslene i Norge ved landets fødestuer (4).
Verdens helseorganisasjon (WHO) anbefaler at der det regnes som medisinsk
forsvarlig, skal den fødende tilbys omsorg nærmest mulig hjemstedet (10). I
Norge er det slik at dersom en gravid kvinne sokner til en fødestue og det ikke
finnes risikofaktorer som tilsier at hun bør føde ved sykehus, kan hun likevel
fritt velge om hun vil føde på fødestuen eller nærmeste sykehus. Statens
helsetilsyns utredning "Faglige krav til fødeinstitusjoner" fra 1997 foreslår en
desentralisert og differensiert fødselsomsorg som er i tråd med WHO sine
anbefalinger. Utredningen foreslo en inndeling av fødeinstitusjoner basert på
antall årlige fødsler og på tilgjengelig bemanning (6).
Det foreligger ingen oversikt over hvordan inndeling av fødeinstitusjoner reelt
praktiseres i Norge i dag. Helsetilsynet hadde i 2003–2004 tilsyn med 26 av 60
fødeinstitusjoner. Tilsynet bemerker at en del institusjoner bruker benevnelser
som ikke samsvarer med tilsynets definisjoner (7). I Innstilling fra
sosialkomiteen om akuttmedisinsk beredskap understrekes det at ” …antall(et)
fødsler både ved kvinneklinikker, fødeavdelinger og fødestuer ikke må være
absolutt”. På denne måten gis et ikke-definert slingringsmonn for inndelingen av
fødeinstitusjoner (8).
I dag har halvparten av fødeinstitusjonene i Norge mindre enn 850 fødsler i året.
Flere fødeavdelinger har synkende fødselstall, og opptil en firedel av
avdelingene har færre enn 400 fødsler i året (9). Dette medfører at mange
fødeavdelinger må omdefineres til jordmorstyrte fødestuer dersom fortsatt status
som fødeavdeling forutsetter minimum 4–500 fødsler i året. Fordi
seleksjonskriteriene er strengere, vil en omdefinering til fødestue medføre at
færre kvinner kan føde på den lokale fødeinstitusjonen. Omgjøring fra
fødeavdeling til fødestue har flere steder møtt betydelig lokal motstand