16 research outputs found
Speaking on behalf of the person with dementia in home-based care. A qualitative study of collaboration between formal and family caregivers in Sami and Norwegian municipalities
Studien «Speaking on behalf of the person with dementia in home-based care» viser en rekke krevende barrierer for samhandling i demensomsorg i norske kommuner. Disse barrierene har negativ pÄvirkning pÄ hvilke hjelpetilbud som tilbys og hvordan familier nyttiggjÞr seg disse, noe som igjen har betydning for oppnÄelse av helsepolitiske mÄl og pasientrettigheter. I kommuner med bÄde norsk og samisk befolkning forsterkes flere av disse barrierene. Studien fÄr frem beskrivelser av samhandling og barrierer for samhandling mellom helsepersonell og pÄrÞrende i demensomsorg i hjemmetjenester i rurale kommuner hvor befolkningen har samisk og norsk tilhÞrighet. Samhandling er initiert bÄde av pasienter og pÄrÞrendes behov, men ogsÄ helsepolitiske strategier for at pasienter skal kunne bo lengst mulig hjemme, at pÄrÞrende fÄr nÞdvendig stÞtte og at pasienters selvbestemmelse ivaretas. Doktorgradsavhandlingen bygger pÄ 18 semistrukturerte intervju, feltarbeid der demensteam ble fulgt, tematisk innholdsanalyse og videre teoretiske analyser med bruk av analytiske begrep som etnisk tilhÞrighet, brukermedvirkning og kontinuitet i pleien, samt posisjoneringsteori. Arbeidet resulterte i denne doktorgradsavhandlingen som blant annet inneholder tre artikler i fagfellevurderte internasjonale tidsskrift. Den fÞrste artikkelen viser konfliktfylte og ofte subtile forhandlinger mellom pÄrÞrende og helsepersonell i beslutningsprosesser. Forhandlingene fremstÄr som en konsekvens av ulike fortolkninger av pasientens samtykkekompetanse og hvem som har rett til Ä snakke pÄ vegne av pasienten. Mangel pÄ ressurser i helsevesenet forsterker konfliktnivÄet. Den andre artikkelen presenterer omfattende forhandlinger av etniske posisjoner i praksis, hvor sÊrlig posisjoner knyttet til minoritetspolitikk skaper store barrierer for samhandling. Den tredje artikkelen demonstrerer et gap mellom praksis og helsepolitiske mÄl med hensyn til kontinuitet i pleien, og sÊrlig nÄr det gjelder bruk av den lovhjemlede retten til individuell plan. Studien som helhet demonstrerer gjennom metaforen «samhandlingens mosaikk» behovet for bedre samhandling mellom helsepersonell og pÄrÞrende ved Ä vise hvordan operasjonalisering av rettigheter i praksisfeltet fÄr betydning for brukermedvirkning og kontinuitet i pleien samt rettigheter knyttet til samisk etnisitet. Aldrende befolkning og knapphet pÄ ressurser og kompetanse gjÞr samhandlingsbarrierer til en viktig utfordring for helsepersonell og ledere i norske kommuner. Barrierene som er avdekket viser at denne viktige samhandlingen trenger stÞrre oppmerksomhet bÄde i utdanningssystemet, pÄ arbeidsplassene, og blant politikere i forbindelse med utforming av strategier for helsevesenet
Speaking in behalf of the person with dementia in home-based care. A qualitative study of collaboration between formal and family caregivers in Sami and Norwegian municipalities.
The papers of this thesis are not available in Munin.
Paper I: Larsen, L. S., Normann, H. K., Hamran, T.: «Processes of user participation
among formal and family caregivers in home-based care for persons with dementiaâ. Published version available in Dementia 2015, 16(2):158-177.
Manuscript version available in Munin at http://hdl.handle.net/10037/10158
Paper II:.Larsen, L. S., Normann, H. K., Hamran, T.: «Collaboration between Sami
and non-Sami formal and family caregivers in rural municipalitiesâ. Published version available in Ethnic and Racial
Studies 2015, 39(5):821-839.
Manuscript version available in Munin at http://hdl.handle.net/10037/10348
Paper III: Larsen, L. S., Normann, H. K., Hamran, T.: «Continuity of home-based
care for persons with dementia from formal and family caregiversâ perspective. Published version available in Dementia 2016.
Manuscript version available in Munin at http://hdl.handle.net/10037/10155 Studien «Speaking on behalf of the person with dementia in home-based care» viser en rekke krevende barrierer for samhandling i demensomsorg i norske kommuner. Disse barrierene har negativ pÄvirkning pÄ hvilke hjelpetilbud som tilbys og hvordan familier nyttiggjÞr seg disse, noe som igjen har betydning for oppnÄelse av helsepolitiske mÄl og pasientrettigheter. I kommuner med bÄde norsk og samisk befolkning forsterkes flere av disse barrierene.
Studien fÄr frem beskrivelser av samhandling og barrierer for samhandling mellom helsepersonell og pÄrÞrende i demensomsorg i hjemmetjenester i rurale kommuner hvor befolkningen har samisk og norsk tilhÞrighet. Samhandling er initiert bÄde av pasienter og pÄrÞrendes behov, men ogsÄ helsepolitiske strategier for at pasienter skal kunne bo lengst mulig hjemme, at pÄrÞrende fÄr nÞdvendig stÞtte og at pasienters selvbestemmelse ivaretas.
Doktorgradsavhandlingen bygger pÄ 18 semistrukturerte intervju, feltarbeid der demensteam ble fulgt, tematisk innholdsanalyse og videre teoretiske analyser med bruk av analytiske begrep som etnisk tilhÞrighet, brukermedvirkning og kontinuitet i pleien, samt posisjoneringsteori. Arbeidet resulterte i denne doktorgradsavhandlingen som blant annet inneholder tre artikler i fagfellevurderte internasjonale tidsskrift. Den fÞrste artikkelen viser konfliktfylte og ofte subtile forhandlinger mellom pÄrÞrende og helsepersonell i beslutningsprosesser. Forhandlingene fremstÄr som en konsekvens av ulike fortolkninger av pasientens samtykkekompetanse og hvem som har rett til Ä snakke pÄ vegne av pasienten. Mangel pÄ ressurser i helsevesenet forsterker konfliktnivÄet. Den andre artikkelen presenterer omfattende forhandlinger av etniske posisjoner i praksis, hvor sÊrlig posisjoner knyttet til minoritetspolitikk skaper store barrierer for samhandling. Den tredje artikkelen demonstrerer et gap mellom praksis og helsepolitiske mÄl med hensyn til kontinuitet i pleien, og sÊrlig nÄr det gjelder bruk av den lovhjemlede retten til individuell plan.
Studien som helhet demonstrerer gjennom metaforen «samhandlingens mosaikk» behovet for bedre samhandling mellom helsepersonell og pÄrÞrende ved Ä vise hvordan operasjonalisering av rettigheter i praksisfeltet fÄr betydning for brukermedvirkning og kontinuitet i pleien samt rettigheter knyttet til samisk etnisitet.
Aldrende befolkning og knapphet pĂ„ ressurser og kompetanse gjĂžr samhandlingsbarrierer til en viktig utfordring for helsepersonell og ledere i norske kommuner. Barrierene som er avdekket viser at denne viktige samhandlingen trenger stĂžrre oppmerksomhet bĂ„de i utdanningssystemet, pĂ„ arbeidsplassene, og blant politikere i forbindelse med utforming av strategier for helsevesenet.To meet the challenges resulting from the prevalence of dementia, the Norwegian authorities have promoted improved collaboration between home and health care providers, usersâ involvement and continuity of care. Policies are written as ideals, implementation occurs (or not) in practice, and professional discretion is key to such implementation.
Due to the lack of research on formal and family caregiversâ collaborative practice, this study's primary objective was to contribute to the body of knowledge regarding how formal and family caregivers described and reflected on collaboration in home-based dementia care.
In this study, collaboration is defined as depending on trust, an experience of necessity and a mutual understanding of the situation, and furthermore, as entangled with political objectives such as user involvement, continuity of care, and within multi-ethnic municipalities in particular as including indigenous rights.
The interpretations are based on positioning theory, a theory of social interaction. The research field is rural multi-ethnic municipalities in northern Norway, and the study relies on data from 18 in-depth interviews with formal (11) and family caregivers (7) and from brief fieldwork in which two dementia teams were followed over two days. The analytical strategy is a mix of thematic analysis and use of the positioning triad to help explore how ethnic affiliation, user involvement and continuity of care concepts influenced formal and family caregiversâ collaboration.
Taken together, three articles and the metaphor of a âcollaboration mosaicâ indicate how collaboration is negotiated and practiced in home-based care. The study shows potential barriers to collaboration and further how these barriers can be substantial in terms of both formal and family caregivers' perception of healthcare services and thus with regard to the offer and utilization of such services
Barrierer mot etterlevelse av retningslinjer for helsepersonell i sykehus
Bakgrunn: Kunnskapsbaserte faglige retningslinjer skal bidra til Ä kvalitetssikre helsetjenesten. Tidligere forskning viser et gap mellom anbefalinger i retningslinjer og klinisk praksis. FÄ studier har undersÞkt etterlevelsen av retningslinjer blant helsepersonell pÄ sykehus etter avsluttet implementering. Denne studien tar utgangspunkt i «Keisersnittprosjektet», et kvalitetsforbedringsprosjekt i en fÞde-/barselavdeling, hvor ti nye og ni reviderte retningslinjer i pasientforlÞpet for keisersnitt ble innfÞrt samtidig som et knippe av intervensjoner i 2014. Prosjektet ble igangsatt pÄ grunn av vedvarende hÞy forekomst av infeksjoner i operasjonsomrÄdet etter keisersnitt.
Hensikt: Studien undersĂžker klinisk helsepersonells egne erfaringer med etterlevelse av faglige retningslinjer tre Ă„r etter at Keisersnittprosjektet ble implementert.
Metode: Studien har en kvalitativ beskrivende og utforskende forskningsdesign. Et strategisk utvalg av seks informanter fra fÞde-/barselavdelingen ble inkludert i to tverrfaglige fokusgruppeintervjuer, som hver besto av lege, jordmor og barnepleier. Vi analyserte resultatene med Tjoras stegvise deduktive-induktive metode og Fixsen og medarbeideres «Rammeverk for implementering».
Resultat: Informantene beskrev at de syntes retningslinjene var vanskelige Ä etterleve hvis de ikke oppfattet dem som faglig velbegrunnet, logiske, relevante eller i samsvar med egne kliniske erfaringer og fÞlelser. Anbefalinger som konkurrerte med avdelingens fagtradisjoner og verdier, kunne ogsÄ bidra til barrierer. De forklarte ofte avvik fra retningslinjene som glemsomhet og snarveier. Informantene opplevde det som krevende Ä gi og motta korrigerende tilbakemeldinger fra kolleger ved observerte avvik, sÊrlig fra kolleger med en annen yrkestilhÞrighet. Ved tvil om anbefalt praksis benyttet legene i hovedsak retningslinjer, mens jordmÞdrene og barnepleierne ofte spurte en erfaren kollega som de hadde tillit til.
Konklusjon: Informantenes forstÄelse av retningslinjer, forstÄelse og hÄndtering av avvik samt konkurrerende fagtradisjoner og verdier bidro til barrierer mot etterlevelse av retningslinjer. Informantene Þnsket Ä vÊre mer involvert og Þnsket regelmessig, aktiv dialog om retningslinjer, praktiske Þvelser og tilbakemeldinger pÄ egen praksis. Studier med stÞrre utvalg bÞr gjennomfÞres for Ä belyse funnene i denne studien bedre
Avviksregistreringens betydning for god sykepleie
Studien har tatt utgangspunkt i de store rapporterte mÞrketall vedrÞrende uÞnskede hendelser og manglende avviksregistrering i spesialisthelsetjenesten. Problemet er utdypet i tidligere studier som i hovedsak har hatt fokus pÄ strukturelle og kulturelle forhold. Denne studien har vektlagt hva sykepleierne gjÞr nÄr de erfarer avvik. Et premiss har vÊrt at oppfatningen av eget ansvar vises gjennom sykepleiernes handlinger. Dette har resultert i fÞlgende problemstilling: Hva oppfatter sykepleierne som sitt ansvar nÄr de erfarer uÞnskede hendelser.
Et strategisk utvalg pÄ fire sykepleiere fra to geografisk spredte sykehus er intervjuet. Intervjuguide ble benyttet som utgangspunkt for intervjuene, og intervjuene ble tatt opp pÄ digital lydopptaker. Det er gjennomfÞrt innholdsanalyse som er inspirert av Graneheim og Lundman, og materialet er kondensert og abstrahert fra meningsenheter til kategorier og tema. Det teoretiske utgangspunktet for analysen er kunnskapsteori hentet fra sykepleie og filosofi.
Teorigrunnlaget slÄr fast at faglig skjÞnn er en viktig del av en erfaren sykepleiers handlingskompetanse, og at skjÞnn brukes bÄde for Ä oppdage og registrere avvik i den konkrete situasjonen. Rammebetingelser i spesialisthelsetjenesten kan se ut til Ä sette begrensninger for utÞvelse av skjÞnn. Studien viser at sykepleierne bruker skjÞnn for Ä ta ansvar for vurderingen av hvordan avvik skal hÄndteres. Sykepleierne tar alltid ansvar for de nÞdvendige handlinger som vedrÞrer pasienten der og da, men de viser i liten grad ansvar for virksomheten eller langsiktig pasientsikkerhet. Avvik som registreres er i hovedsak avvik knyttet til behandling, mens avvik som ikke registreres er knyttet til generell sykepleie og etiske dilemmaer som krever avansert bruk av skjÞnn. HÞy kunnskapsbase har betydning for at sykepleierne skal kunne oppdage avvik. For at sykepleierne skal ta ansvar utover den konkrete pasientsituasjonen kan det se ut til at organisatorisk kompetanse har sÊrlig betydning. Denne studien foreslÄr derfor at organisatorisk kompetanse gis Þkt vekt i sykepleierutdanningen og at helseforetakene i stÞrre grad legger til rette for og prioriterer aktiv erfarings- og kunnskapsutveksling pÄ arbeidsstedet
Speaking in behalf of the person with dementia in home-based care. A qualitative study of collaboration between formal and family caregivers in Sami and Norwegian municipalities.
Studien «Speaking on behalf of the person with dementia in home-based care» viser en rekke krevende barrierer for samhandling i demensomsorg i norske kommuner. Disse barrierene har negativ pÄvirkning pÄ hvilke hjelpetilbud som tilbys og hvordan familier nyttiggjÞr seg disse, noe som igjen har betydning for oppnÄelse av helsepolitiske mÄl og pasientrettigheter. I kommuner med bÄde norsk og samisk befolkning forsterkes flere av disse barrierene.
Studien fÄr frem beskrivelser av samhandling og barrierer for samhandling mellom helsepersonell og pÄrÞrende i demensomsorg i hjemmetjenester i rurale kommuner hvor befolkningen har samisk og norsk tilhÞrighet. Samhandling er initiert bÄde av pasienter og pÄrÞrendes behov, men ogsÄ helsepolitiske strategier for at pasienter skal kunne bo lengst mulig hjemme, at pÄrÞrende fÄr nÞdvendig stÞtte og at pasienters selvbestemmelse ivaretas.
Doktorgradsavhandlingen bygger pÄ 18 semistrukturerte intervju, feltarbeid der demensteam ble fulgt, tematisk innholdsanalyse og videre teoretiske analyser med bruk av analytiske begrep som etnisk tilhÞrighet, brukermedvirkning og kontinuitet i pleien, samt posisjoneringsteori. Arbeidet resulterte i denne doktorgradsavhandlingen som blant annet inneholder tre artikler i fagfellevurderte internasjonale tidsskrift. Den fÞrste artikkelen viser konfliktfylte og ofte subtile forhandlinger mellom pÄrÞrende og helsepersonell i beslutningsprosesser. Forhandlingene fremstÄr som en konsekvens av ulike fortolkninger av pasientens samtykkekompetanse og hvem som har rett til Ä snakke pÄ vegne av pasienten. Mangel pÄ ressurser i helsevesenet forsterker konfliktnivÄet. Den andre artikkelen presenterer omfattende forhandlinger av etniske posisjoner i praksis, hvor sÊrlig posisjoner knyttet til minoritetspolitikk skaper store barrierer for samhandling. Den tredje artikkelen demonstrerer et gap mellom praksis og helsepolitiske mÄl med hensyn til kontinuitet i pleien, og sÊrlig nÄr det gjelder bruk av den lovhjemlede retten til individuell plan.
Studien som helhet demonstrerer gjennom metaforen «samhandlingens mosaikk» behovet for bedre samhandling mellom helsepersonell og pÄrÞrende ved Ä vise hvordan operasjonalisering av rettigheter i praksisfeltet fÄr betydning for brukermedvirkning og kontinuitet i pleien samt rettigheter knyttet til samisk etnisitet.
Aldrende befolkning og knapphet pÄ ressurser og kompetanse gjÞr samhandlingsbarrierer til en viktig utfordring for helsepersonell og ledere i norske kommuner. Barrierene som er avdekket viser at denne viktige samhandlingen trenger stÞrre oppmerksomhet bÄde i utdanningssystemet, pÄ arbeidsplassene, og blant politikere i forbindelse med utforming av strategier for helsevesenet
Collaboration between Sami and non-Sami formal and family caregivers in rural municipalities
The aim of this study was to explore how caregivers experience collaboration in rural
municipalities in northern Norway. We conducted fieldwork with a dementia team in addition to
seventeen qualitative in-depth interviews with formal and family caregivers. The caregivers had
ethnic Sami and ethnic Norwegian affiliation. The theme ânegotiating ethnic and ethno-political
positionsâ was identified through thematic analysis and developed using positioning theory.
Ethnicity involves dynamic and situated personal affiliations, and participants negotiate each
otherâs ethnic positions in practice. Negotiations of ethnic positions hamper collaboration
between formal and family caregivers, and ethno-political positions reinforce stereotyped ethnic
positions. This study contributes to the understanding of and the debate over positions on ethnocultural
collaboration in health care. In practice, participants negotiate the health policy concept
of âcultural facilitationâ, which must be broadened to ensure equal health-care services
Continuity of home-based care for persons with dementia from formal and family caregiversâ perspective
Western health care policy emphasizes continuity of care for people with dementia. This paper presents formal and family caregiversâ descriptions of collaboration in home-based dementia care and explores whether this collaboration inhibits or enables continuity of care and the use of the statutory individual plan. Empirical data were derived from 18 in-depth interviews with formal and family caregivers and brief fieldwork. The results reveal dynamic positions in collaborative practice and, from these positions, discrepancies in descriptions of practices and the needs of the person with dementia. Such micro-level discrepancies may serve as barriers for macro-level continuity of care objectives. To ensure continuity of care, formal and family caregivers must be aware of their positions and discuss specific expectations for information flow, involvement and care responsibilities. Individual plan can serve as a starting point for such discussions
Family caregiversâ involvement in decision-making processes regarding admission of persons with dementia to nursing homes
The current Western health policy of ageing in place relies on a triad collaboration among patients, healthcare service providers and family caregivers. Such collaborations presuppose involvement in a vague juridical landscape. This article explores family caregiversâ experiences with involvement in and influence on nursing home decision-making processes for persons with dementia. The data consist of 12 in-depth interviews with family caregivers. Using positioning theory, we demonstrate how family caregivers strive to balance their assumed duty to care for the person with their needs to care for themselves. Their involvement (or non-involvement) in the complex decision-making process is demonstrated through the following seven positions: (1) self-condemning determiner, (2) dominant, (3) proponent, (4) saluting, (5) pending, (6) prisoner, and (7) stooge. Furthermore, we discuss why expedient positions are more available for some individuals and the consequences of family caregiversâ various positions on the healthcare policy aims of collaboration and equal healthcare service
Family caregiver`s involvement in implementation of healthcare services to people with frontotemporal dementia
Source at https://www.ergoterapeuten.no/arkiv. Several health policy documents emphasize the need for more knowledge regarding family
caregiver`s involvement in implementation of healthcare services for people with dementia. This
article examines how family caregivers of people with frontotemporal dementia (FTD) experience
involvement, and furthermore investigates whether an activity perspective can be useful to
understand barriers to family caregiver involvement. We have used a qualitative method and
obtained data through semi-structured in-depth interviews with five family caregivers of people
with FTD. The family caregivers described limited involvement and frustration. The analysis
presents two main issues that influence involvement: a) access to necessary information and
knowledge about the illness and healthcare services and b) health professional attitudes
PĂ„rĂžrendeinvolvering i planlegging og gjennomfĂžring av helsehjelp til personer med frontotemporal demens
Several health policy documents emphasize the need for more knowledge regarding family
caregiver`s involvement in implementation of healthcare services for people with dementia. This
article examines how family caregivers of people with frontotemporal dementia (FTD) experience
involvement, and furthermore investigates whether an activity perspective can be useful to
understand barriers to family caregiver involvement. We have used a qualitative method and
obtained data through semi-structured in-depth interviews with five family caregivers of people
with FTD. The family caregivers described limited involvement and frustration. The analysis
presents two main issues that influence involvement: a) access to necessary information and
knowledge about the illness and healthcare services and b) health professional attitudes