21 research outputs found
Lapin brÀndi-imagon kanssatuottaminen matkailukohteena sosiaalisessa mediassa
Internetin sosiaalisten medioiden kÀytön yleistymisen ja matkailijoiden tuottamien digitaalisten sisÀltöjen myötÀ matkailun alueorganisaatiot (DMO:t) eivÀt voi enÀÀ sanoa kontrolloivansa matkailukohteen mainetta, imagoa tai brÀndiÀ samalla tavalla kuin aikaisemmin. Lapin matkailun kontekstissa brÀndin rakentumista on tutkittu Suomen maakontekstissa (Saraniemi, 2009) sekÀ Levin matkailukeskuksen brÀndi-identiteetin rakentumisen (Pahkamaa, 2015), Pohjois-Lapin matkailualueen identiteetin (Haantie, 2013) ja RovaniemellÀ toimivien matkailuyritysten kokeman Rovaniemen brÀndi-imagon kautta (TörmÀlÀ, 2012). Matkailijoiden ja DMO:iden kanssatuottaman matkailukohteen brÀndi-imagon rakentuminen on kuitenkin vielÀ pÀÀosin tuntematon ilmiö matkailualan tutkijoille ja harjoittajille, mikÀ osoittaa matkailun teoreettisen ja empiirisen brÀnditutkimuksen tarpeellisuutta tÀstÀ nÀkökulmasta katsottuna.
Tutkimukseni yleisenÀ tavoitteena on lisÀtÀ tietÀmystÀ matkailijoiden ja DMO:n kanssatuottaman sisÀllön merkityksestÀ osana matkailukohteen brÀndi-imagon rakentumista. Tutkimuskohteena on matkailijoiden ja DMO:n kanssatuottaman Lapin matkailukohteen brÀndi-imagon rakentuminen sosiaalisessa mediassa. Tutkimukseni tieteellisenÀ tehtÀvÀnÀ on oppia ymmÀrtÀmÀÀn, miten matkailijoiden ja matkailun alueorganisaation kanssatuottama matkailukohteen brÀndi-imago rakentuu sosiaalisessa mediassa.
Tutkimusaineisto koostuu Lapin matkailun alueorganisaation alaisuudessa toteutetun Lapland â The North of Finland -imagomarkkinointihankkeen pohjalta syntyneiden Only In Lapland -sivustojen kanssatuotetusta sisĂ€llöstĂ€ Facebookissa ja TwitterissĂ€. Olen analysoinut kerÀÀmÀÀni laadullista tutkimusaineistoa teorialĂ€htöisen sisĂ€llönanalyysin pohjalta.
Tutkimustulosten mukaan Lapin matkailukohteen brÀndi-imagon kanssatuottamisella on erityisen suuri merkitys Lappiin liitettÀvien ainutlaatuisten, eksoottisten ja taianomaisten matkailuelÀmyksien kuvastamisessa. BrÀndi-imagon kanssatuottaminen korostuu etenkin matkailijoiden Lappiin liittyvien odotuksiin ja kokemuksiin perustuvien kuva- ja tekstijulkaisujen yhteydessÀ. Kanssatuotetun sisÀllön perusteella voidaan todeta, ettÀ useat matkailijat liittÀvÀt keskeisesti taianomaiset revontulet, satumaiset lumimaisemat, aidon joulupukin ja lempeÀt porot vahvasti osaksi kokemaansa Lapin brÀndi-imagoa. LisÀksi tutkimuksessa ilmeni, ettÀ DMO voi vaikuttaa matkailukohteen brÀndi-imagon kanssatuottamisen laatuun ja mÀÀrÀÀn olemalla aktiivisessa vuorovaikutuksessa matkailijoiden kanssa.
Tutkimustuloksia voidaan tulevaisuudessa hyödyntÀÀ Lapin matkailukohteen brÀndin johtamis- ja kehittÀmistoimenpiteissÀ. Laadullisessa tutkimuksessa nousivat erityisesti esille tutkimuksen validiuteen ja Internetaineiston kÀyttöön liittyvÀt eettiset kysymykset
Long-term field measurements of turbidity and current speed in the Gulf of Finland leading to an estimate of natural resuspension of bottom sediment
Assessment of a portable UVâVis spectrophotometer's performance for stream water DOC and Fe content monitoring in remote areas
Quantification of dissolved organic carbon (DOC) and iron (Fe) in surface waters is critical for understanding the water quality dynamics, brownification and carbon balance in the northern hemisphere. Especially in the remote areas, sampling and laboratory analysis of DOC and Fe content at a sufficient temporal frequency is difficult. Ultraviolet-visible (UV-Vis) spectrophotometry is a promising tool for water quality monitoring to increase the sampling frequency and applications in remote regions. The aim of this study was (1) to investigate the performance of an in-situ UV-Vis spectrophotometer for detecting spectral absorbances in comparison with a laboratory benchtop instrument; (2) to analyse the stability of DOC and Fe estimates from UV-Vis spectrophotometers among different rivers using multivariate methods; (3) to compare site-specific calibration of models to pooled models and investigate the extrapolation of DOC and Fe predictions from one catchment to another. This study indicates that absorbances that were measured by UV-Vis sensor explained 96% of the absorbance data from the laboratory benchtop instrument. Among the three tested multivariate methods, multiple stepwise regression (MSR) was the best model for both DOC and Fe predictions. Accurate and unbiased models for multiple watersheds for DOC were built successfully, and these models could be extrapolated from one watershed to another even without site-specific calibration for DOC. However, for Fe the combination of different datasets was not possible.Peer reviewe
HESPO vesistömalli: YmpÀristöriskien ja rehevöitymiskehityksen arviointi Helsinki-Espoo-Tallinna merialueella
The effect of gypsum on phosphorus losses at the catchment scale
The ability of novel measures to reduce the loss of phosphorus from fields to surface waters is seeing increasing testing. Gypsum, by elevating the ionic strength in soil solution, has been shown to reduce phosphorus losses from Finnish soils under laboratory conditions. This report presents the results of a catchment-scale gypsum experiment. In a 2.45 km2 catchment in southern Finland, 91% of the field area (93 out of 101 hectares, mostly on clayey soils) was amended with gypsum after the harvest in 2008. Runoff volume and quality (e.g., turbidity, nutrients, cations, and anions) were monitored for six high-flow periods in February 2008 to November 2010 â i.e., before, during, and after the amendment â by means of on-line sensors and manual sampling. Additional data were collected by a local water protection association at the site and in a nearby âreferenceâ catchment where gypsum was not used. Moreover, the effect of gypsum was simulated with the ICECREAM model and scaled for the clay fields in the catchment of the Archipelago Sea via the assessment tool VIHMA. Potential changes in soil chemistry were monitored with soil analyses. Finally, the impact on lakes caused by sulphate lost from gypsum was studied by means of laboratory soil and sediment incubations.
The turbidity recorded by the on-line sensors from the runoff correlated with the concentration of particulate phosphorus analysed in the laboratory, which enabled the evaluation of changes in particulate phosphorus loss from the on-line data. Using a covariance model with gypsum application as a qualitative and runoff volume as a quantitative variable, we approximated gypsum as having reduced the loss of particulate phosphorus by 57 %. The loss of dissolved reactive phosphorus decreased by approximately one third. The total phosphorus reduction was about 54 %. According to the ICECREAM model, the reduction in total phosphorus was 45 %. No corresponding changes were found in the reference catchment.
Gypsum did not affect soil test values for phosphorus, potassium, magnesium, or calcium but did increase the ionic strength and sulphur in soil. The proportion of gypsum lost in runoff could not be estimated precisely, because there were insufficient background data on sulphate losses. At maximum, 45 % of the gypsum was lost, as calculated from conductivity values recorded by the sensors. Since sulphate may aggravate eutrophication in sulphate-poor lakes, the sulphate lost from gypsum may restrict extensive gypsum application to only those catchments discharging directly into the Baltic Sea. Fortunately, most clayey fields in Finland with a risk of erosion are located in the coastal catchments without a great presence of lakes. As an example, the application of gypsum on all clayey fields used for cereals or high-value crops in the catchment of the Archipelago Sea could reduce the total phosphorus load by 68 t yâ1, as calculated with the assessment tool VIHMA. That would be more than half of the national target (120 t yâ1) for this sea area. The duration of the gypsum effect and impact of gypsum-derived sulphate on the ecology of rivers and lakes has yet to be determined
Uudet menetelmĂ€t ympĂ€ristöntutkimuksessa ja seurannassa â pilottina SĂ€kylĂ€n PyhĂ€jĂ€rvi
Vesistöalueiden ja vesivarojen hoidon ja suojelun tutkimuksessa tulevat jatkossa vielÀkin enemmÀn korostumaan kokonaisvaltaiset ratkaisut, joilla etsitÀÀn kestÀviÀ ja taloudellisia ratkaisuja vesiensuojeluongelmiin. Ilmastonmuutoksen myötÀ lisÀÀntyvÀt leudot talvet aiheuttavat haasteita sekÀ hajakuormituksen vÀhentÀmistavoitteille ettÀ ympÀristön seurannalle.
YmpÀristöntutkimuksessa ja -seurannassa tarvitaan uusien menetelmien kÀyttöönottoa, mutta menetelmÀt vaativat kehitystyötÀ, testausta ja validointia. Tekesin rahoittaman CatchLake-hankkeen pÀÀtavoitteena oli uusien menetelmien testaaminen pilottialueen mittakaavassa. Alueena oli vesihuollon ja virkistyskÀytön kannalta merkittÀvÀ SÀkylÀn PyhÀjÀrvi valuma-alueineen. Hanke koostui kolmesta toisiaan tÀydentÀvÀstÀ osasta: mallinnuksesta, mittauksista valuma-alueella ja jÀrvellÀ, sekÀ kaukokartoituksesta.
Julkaisussa tarkastellaan uutta tietoa ympÀristöntutkimuksessa ja seurannassa, sekÀ pohditaan uuden tiedon kÀyttöÀ, sovelluksia sekÀ mahdollisia kehityssuuntia
Vesien tila 1990-2000. Vesiensuojelun tavoiteohjelman vÀliarviointi
Julkaisussa tarkastellaan vesiensuojelulle asetettujen tavoitteiden toteutumista 1990-luvun aikana (Valtioneuvoston periaatepÀÀtös 19.3.1998 vesien suojelun tavoitteista vuoteen 2005). Vesiensuojelutoimenpiteiden vaikutuksia pintavesien tilan kehitykseen tarkasteltiin erÀillÀ esimerkkialueilla. RannikkovesistÀ, jÀrvistÀ ja jokivesistöistÀ valitut esimerkkialueet edustavat pÀÀasiassa metsÀteollisuuden, yhdyskuntien, turvetuotannon, kalankasvatuksen ja maa- tai metsÀtalouden kuormittamia alueita.
ErityistÀ huomiota kiinnitettiin pintavesien ravinteisiin ja niiden aiheuttamaan rehevyyteen. LisÀksi tarkasteltiin muita vesien tilaa kuvaavia tekijöitÀ, kuten hapen pitoisuuksia, sÀhkönjohtavuutta, kemiallista hapen kulutusta, vÀriÀ ja hygienian indikaattoribakteereja. Aineistona kÀytettiin ympÀristöhallinnon pintavesien tietojÀrjestelmÀÀn tallennettuja veden laatutietoja.
Vesiensuojelutoimenpiteiden positiiviset vaikutukset nÀkyivÀt selvimmin 1990-luvulla suurten jÀtevesikuormittajien alapuolisissa vesistöissÀ. Veden laadun paranemisesta huolimatta jÀtevesien haitalliset vaikutukset nÀkyvÀt kaikilla pistekuormitetuilla alueilla. Maa- ja metsÀtalouden kuormittamissa vesistöissÀ ei havaittu merkkejÀ rehevyyden olennaisesta vÀhenemisestÀ. Maatalouden kuormittamien jÀrvien tila nÀytti jopa heikentyneen joidenkin vedenlatumuuttujien osalta. Muutamilla sisÀvesien havaintopaikoilla sÀhkönjohtavuusarvot nÀyttivÀt kohonneen 1990-luvulla. Lyhyt tarkastelujakso ja vuosien vÀliset vaihtelut kuormituksessa sekÀ sÀÀ- ja hydrologisissa oloissa vaikeuttivat luotettavien johtopÀÀtösten tekoa veden laadun muutoksista