18 research outputs found
Great power guarentees or small state cooperation?: atlanticsm and European regionalism in Norwegian foreign policy, 1940-1945
In this study, Sven G. Holtsmark explores the Norwegian foreign policy discussions, and the reorientation of the basic premises of Norwayâs security and foreign relations, during the Second World War. Why did the policymakers in London consistently reject all ideas of regional solutions in Europe, propagating either schemes of cooperation with the western great powers or ânon-alignmentâ in the form of Norway as a âbridgeâ between the East and the West
Between "russophobia" and "bridge-building": The Norwegian Government and the Soviet Union 1940-1945
Strong elements of traditional Scandinavian "russophobia" continued to influence the evolution of Norwegian-Soviet relations during the second world war, even when the Norwegian government gradually redirected its official foreign policy doctrine from strong commitments to North Atlantic military cooperation towards a doctrine of "bridge-building" might be expected to have influenced Norway's relations with the Soviet Union. one of the aims of this study is to give a general presentation of Norwegian-Soviet relations during the war. On this background the study further examines how the redirectioning of Norway's foreign policy line made itself felt in the various fields of Norwegian-Soviet relations. The study tends to emphasize the continued presence of a skeptical attitude towards the Soviet Union in Norwegian government circles. This factor made itself felt when the two countries set out to lay the foundations of war-time cooperation, and also influenced Norwegian long-term foreign policy and security planning
Om den rÞde hÊr rykker inn i Norge... SpÞrsmÄlet om sovjetisk deltagelse i frigjÞringen av Norge 1941-1944
SpÞrsmÄlet om sovjetisk deltagelse I frigjÞringen av Norge 1941-1944
Hvordan forholdt den norske eksilregjeringen seg til mulighetene for sovjetisk innmarsj i Finnmark under Andre verdenskrig? Sven G. Holtsmark tar for seg den norske eksilregjeringens politikk fra 1941 til 1945, og beskriver hvordan regjeringen arbeidet med spÞrsmÄlet om frigjÞringen av Finnmark, og da spesielt synet pÄ sovjetisk innblanding
Stortinget med «forbud» mot vÄpeneksport til land i krig? Historien om en misforstÄelse
âą Stortinget har aldri fattet et vedtak som sperrer for eksport av vĂ„pen til land i krig: De aktuelle vedtakene angir et âhovedsyns punktâ, de gjelder kun for kommersiell eksport, og de gjelder ikke eksport til land som fĂžrer lovlig forsvarskrig.
⹠Et nÊrmest samlet politisk miljÞ, og media med fÄ unntak, har diskutert spÞrsmÄlet om norske vÄpenleveranser til Ukraina pÄ grunnlag av en feilaktig forstÄelse av hva Stortinget faktisk har vedtatt.
⹠Regjeringens Ärlige meldinger til Stortinget om vÄpeneksport, eksportkontroll og ikkespredningsarbeid har siden starten i 1996 bidratt til Ä befeste feiloppfatningene om Stortingets vedtak.
⹠I 1967 presiserte Stortinget at «hovedsynspunktet» fra 1959 om ikke Ä eksportere til land i krig kun gjelder for «kommersiell eksport»
âą Behandlingen av Stortingsmelding 21 (2022â2023) gir Stortinget anledning til Ă„ minne om at regelen ikke gjelder for eksport til land som fĂžrer lovlig forsvarskrig
Enemy springboard or benevolent buffer?
It is often assumed that the Soviet Union consistently opposed Nordic military cooperation from the early 1920s to the mid 1950s. This study argues that the Soviet position was much more complex and fluid, partly due to the existence of conflicting traditions within the Soviet foreign policy establishment. While a negative attitude predominated Soviet policy, an alternative approach took a positive stand towards Nordic cooperation. The alternative approach was based on a more optimistic view of the smaller statesâ ability and will to act independently on the international scene.
The present study is based on Soviet sources and documents, including materials from the archives of the Russian Ministry of Foreign Affairs and the former Communist Party of the Soviet Union
Russland og Ukraina: Om maktbruk mellom stater, folkerett og retten til lĂžsrivelse
⹠Ukraina-krisen berÞrer det grunnleggende folkerettslige prinsippet om staters suverenitet og deres territorielle ukrenkelighet og det avledede forbudet mot Ä bruke vÊpnet makt mot en annen stats «territorielle integritet eller politiske uavhengighet». Dette forbudet rammer ogsÄ trusler om bruk av makt.
âą Russland har brutt disse rettsreglene ved Ă„ ta kontroll over Krim og ved Ă„ intervenere militĂŠrt i Ăst-Ukraina.
âą Ingen av de grunner Russland har angitt for Ă„ forsvare anneksjonen av Krim eller intervensjonen i Ăst-Ukraina, har noen som helst folkerettslig gyldighet.
âą Kravet om respekt for staters suverenitet og territorielle integritet er absolutt â det finnes ingen mellomlĂžsninger. Ă
bryte med dette ville vĂŠre Ă„ rive grunnen vekk under det internasjonale rettssystemet.
âą Ă
vise til tidligere folkerettsbrudd som begrunnelse for Ă„ begrense Ukrainas selvbestemmelsesrett er en juridisk og politisk blindvei: Ett overgrep unnskylder ikke det neste
Fra periferi til krigsteater: NordomrÄdene i sovjetisk militÊr tenking i mellomkrigstiden
I 1933 startet utbyggingen av den sovjetiske marinens baser i Kolafjorden. Det sovjetiske sjÞ-, luft- og landmilitÊre nÊrvÊret i omrÄdet var likevel av begrenset omfang helt frem til utbruddet av den annen verdenskrig. Denne studien undersÞker de ideologiske og strategiske forestillinger og krigscenarier som lÄ til grunn for fremveksten av USSRs land- og sÊrlig sjÞmilitÊre baser i Murmansk-omrÄdet, fra tidlig pÄ 1920-tallet og frem til fredsslutningen med Finland i mars 1940. I forlengelsen av dette drÞftes forholdet mellom norske forestillinger og trusselvurderinger pÄ den ene siden, og sovjetisk militÊr planlegging og strategisk tenkning i mellomkrigstiden pÄ den andre. Studien er basert pÄ materiale fra russiske arkiver, deriblant militÊrarkivet i Moskva og marinearkivet i St. Petersburg
En nordisk illusjon? Norge og militĂŠrt samarbeid i Nord, 1918-1940
Denne studien tar sikte pĂ„ Ă„ klarlegge noen av de faktorer som bremset fremveksten av et virksomt forsvarssamarbeid mellom de skandinaviske land i perioden 1918â1940. Selv om arbeidet tar utgangspunkt i forholdene i Norge, blir det lagt vekt pĂ„ Ă„ sette det nordiske samarbeidet inn i en europeisk stormaktspolitisk sammenheng