4 research outputs found
Tulehdukset ja aivoverenkierron häiriöt : millainen toipuminen?
Background: Stroke is the second most common cause of death. It is also the leading cause of disability worldwide. Low-income countries, where infectious diseases play a major role, carry the biggest burden of growing numbers of stroke. Infections can trigger an acute stroke. Malawi is situated in Sub-Saharan Africa, where prevalence of chronic diseases like high blood pressure, diabetes mellitus, and stroke are increasing. The HIV-prevalence among young adults is 12%. HIV may cause milder neurocognitive impairments, which are called HIV-associated neurocognitive disorders (HAND).
Methods: The Helsinki Young Stroke Registry (HYSR) includes over 1000 patients aged 15-49 years with acute ischemic stroke. We investigated how high leukocyte count and infections affect recovery after stroke. In Malawi, we defined the stroke characteristics, impact of HIV, and one-year outcome. A selected subset of patients were interviewed about their quality of life (QOL). A group of Finnish men were investigated to determine whether HIV has caused neurological or neurocognitive impairment when with best available treatment for even 30 years.
Results: In Helsinki (781 patients) high leukocyte count weakened 3-month outcome, however, not the long-term outcome (8.1±4.2 years). In the other study (681patients) 10% had preceding infection (PI), most commonly upper respiratory tract infection, and 15% had post stroke infection (PSI), most commonly pneumonia. All the infections worsened 3-month outcome. PSI was associated with long-term (7.8±4.0 years) higher risk of all-cause death.
In Malawi (147 patients) HIV-infected patients (34%) suffered more often from ischemic stroke than HIV-negative patients. They were younger and had less often conventional risk factors for stroke. More than half of all patients had a poor outcome at 1-year, and the mortality rate was 45%. This was related to stroke severity and female gender but not to presence of HIV. We interviewed 25 patients. Good functional outcome was positively associated with better QOL on the domains of self-care and ability for communication. Females scored worse on the domains of fatigue and cognition. Older age was associated with worse QOL on the domain of self care. HIV did not affect the QOL. We evaluated 17 Finnish HIV-patients. A third had signs of polyneuropathy, half suffered from fatigue, and mild depression was common. Magnet resonance image (MRI) showed signs of lacunar ischemic stroke in three patients. Conclusions: The high leukocyte count in HYSR patients was associated with vascular disease and stroke severity. The high leukocyte count, PI and PSI were associated with poor short-term outcomes. PSIs were also associated with higher long-term mortality.
In Malawi, severe stroke and gender were associated with unfavorable outcome. HIV-infection is common especially among young stroke patients, but not related to unfavorable outcome. QOL was associated with age, gender, and functional recovery.
Despite HIV, the surviving Finnish patients had no describing features of HAND. Polyneuropathy, fatigue and mild depression were common. The silent strokes in MRI support the hypothesis of HIV increasing the risk of strokes.Taustaa: Tulehdustautien tiedetään joskus käynnistävän aivoverenkierronhäiriöön (AVH) johtava tapahtumaketju etenkin nuorilla niin Suomessa kuin maailmallakin.
Malawi sijaitsee keski-eteläisessä Afrikassa. Pitkäaikaissairaudet, kuten verenpainetauti, diabetes ja myös AVH:t yleistyvät sielläkin. Malawin nuorista aikuisista 12%:lla on HIV.
Tehokkaimmankin hoidon aikana osa HIV potilaista kehittää neurologisia tai kognitiivisia oireita.
Menetelmät: Helsingin nuorten aivoinfarktipotilaiden rekisteri sisältää tiedot yli tuhannesta 15 49 -vuotiaasta, jotka ovat sairastuneet vuosina 1994 2007. Tutkimme, miten tulehdussairaudet vaikuttavat heidän toipumiseensa.
Malawissa halusimme selvittää AVH:n piirteitä, ensimmäisen vuoden ennustetta ja elämänlaatua, sekä HIV:n vaikutusta niihin.
Miten vaikuttaa vuosikymmeniä sairastettu HIV? Pientä ryhmää potilaita on seurattu Auroran sairaalassa 80-luvulta lähtien.
Tulokset: Helsingissä (781 potilasta) nuorten korkea tulehdus- eli valkosoluarvo ennusti riippumattomasti kolmen kuukauden epäsuotuisaa toipumista muttei vaikuttanut pitkäaikaisennusteeseen ( seuranta yli 8 vuotta). Toisessa tutkimuksessa (681 potilasta)10%:lla oli aivoinfarktia edeltävä tulehdustauti, yleisimmin ylempien hengitysteiden tulehdus ja 15%:lla infarktin jälkeinen tulehdustauti, tavallisimmin keuhkokuume. Kaikki tulehdustaudit heikensivät kolmen kuukauden ennustetta. Aivoinfarktia seuranneet tulehdustaudit huononsivat myös pitkäaikaisennustetta (seuranta yli 7 vuotta).
Malawissa (147 potilasta) HIV löytyi 34%:lta AVH:öön sairastuneista. Aivoinfarkti oli yleisempi (89% kuvannetuista HIV-potilaista) aivokudoksen sisäiseen verenvuotoon verrattuna. Yli puolet kaikista potilaista (54%) eivät toipuneet: he vammautuivat vaikeasti tai menehtyivät (45%) sairauteensa. Naisilla ja vaikea-oireisilla ennuste oli huonompi. Elämänlaatu-kysely tehtiin 6-12 kuukautta AVH:n jälkeen (25 potilasta). Suotuisa toipuminen liittyi omatoimisuuteen sekä kommunikaatiokykyyn, korkea ikä heikensi elämänlaatua. Naiset olivat uupuneempia ja kokivat kognitiivisen tason laskua. HIV ei vaikuttanut AVH:n ennusteeseen eikä elämänlaatuun.
Suomalaiset HIV-potilaamme olivat sairastuneet jopa 30 vuotta aikaisemmin (17 potilasta). Kolmanneksella oli polyneuropatia, yli puolet koki uupumusta ja lievä masennus oli tavallista. Pieniä aivoinfarkteja löytyi kolmen potilaan magneetti-kuvauksessa. Emme havainneet kognitiiviseen sairauteen viittaavia muutoksia.
Yhteenveto: Nuorilla aivoinfarktipotilailla korkea valkosoluarvo ja tulehdukset hidastivat aivoinfarktista toipumista, mutta vain aivoinfarktin jälkeiset tulehdustaudit vaikuttivat potilaiden pitkäaikaisennusteeseen.
AVH:n ennuste oli heikompi naisilla ja vaikea-oireisilla malawilaisilla potilailla. HIV on tavallinen löydös nuorilla AVH-potilailla, mutta se ei vaikuta toipumiseen. HIV voi kuitenkin olla aivoinfarktin riskitekijä. Korkeampi ikä, naissukupuoli ja toimintakyky vaikuttivat elämänlaatuun.
Seurantatutkimuksemme perusteella yli 25 vuotta kestänyt HIV ei altista Suomessa hoidettua potilasta kognitiivisiin ongelmiin. Polyneuropatia, väsyvyys ja lievä masennus olivat tavallisia. Magneettitutkimuksessa paljastuneet aivoinfarktit tukevat muiden tutkimusten tuloksia: HIV on etenkin aivoinfarktien riskitekij
Stroke Outcomes in Malawi, a Country with High Prevalence of HIV: A Prospective Follow-Up Study
Peer reviewe
Evaluating the reactivation of herpesviruses and inflammation as cardiovascular and cerebrovascular risk factors in antiretroviral therapy initiators in an African HIV-infected population (RHICCA): a protocol for a longitudinal cohort study
Comparative risk of major congenital malformations with eight different antiepileptic drugs: a prospective cohort study of the EURAP registry
Background: Evidence for the comparative teratogenic risk of antiepileptic drugs is insufficient, particularly in relation to the dosage used. Therefore, we aimed to compare the occurrence of major congenital malformations following prenatal exposure to the eight most commonly used antiepileptic drugs in monotherapy. Methods: We did a longitudinal, prospective cohort study based on the EURAP international registry. We included data from pregnancies in women who were exposed to antiepileptic drug monotherapy at conception, prospectively identified from 42 countries contributing to EURAP. Follow-up data were obtained after each trimester, at birth, and 1 year after birth. The primary objective was to compare the risk of major congenital malformations assessed at 1 year after birth in offspring exposed prenatally to one of eight commonly used antiepileptic drugs (carbamazepine, lamotrigine, levetiracetam, oxcarbazepine, phenobarbital, phenytoin, topiramate, and valproate) and, whenever a dose dependency was identified, to compare the risks at different dose ranges. Logistic regression was used to make direct comparisons between treatments after adjustment for potential confounders and prognostic factors. Findings: Between June 20, 1999, and May 20, 2016, 7555 prospective pregnancies met the eligibility criteria. Of those eligible, 7355 pregnancies were exposed to one of the eight antiepileptic drugs for which the prevalence of major congenital malformations was 142 (10·3%) of 1381 pregnancies for valproate, 19 (6·5%) of 294 for phenobarbital, eight (6·4%) of 125 for phenytoin, 107 (5·5%) of 1957 for carbamazepine, six (3·9%) of 152 for topiramate, ten (3·0%) of 333 for oxcarbazepine, 74 (2·9%) of 2514 for lamotrigine, and 17 (2·8%) of 599 for levetiracetam. The prevalence of major congenital malformations increased with the dose at time of conception for carbamazepine (p=0·0140), lamotrigine (p=0·0145), phenobarbital (p=0·0390), and valproate (