9 research outputs found
La façana de l'Onyar de la Casa Masó
Una de les aportacions estètiques més significatives de la Casa Masó, seu de la Fundació Rafael Masó, és la façana sobre el riu Onyar. Coincidint amb la retirada de la lona que l’ha cobert durant els últims mesos, creiem oportú explicar la nostra interpretació d’aquesta obra i els criteris que ens han guiat per fer-ne la restauració que ara s’acaba. La reforma de la Casa Masó es va fer en dues fases durant els anys 1911-12 i 1916-19. La façana del riu, tal com avui la coneixem, recull elements de tots aquests anys però, globalment, s’ha d’entendre a partir de l’ampliació i reforma acabades el 1919, en què Rafael Masó en va fer el replanteig definitiu, marcat per una estètica populista
Pla director de la seu de la Fundació Rafael Masó. Memòria
La reforma de la Casa Masó-Valentí fou el resultat de la voluntat de presència social de la família, que es materialitzà en la consolidació professional dels tres fills grans: Santiago, Rafael i Joan. És un procés que s’inicià el 1909 amb la realització de diversos objectes destinats a la casa –panera cosidor (gener de 1909), marc per a un gravat de la Sagrada Família (gener de 1909), llum del menjador (gener de 1910), edredó Fortitudo – Pulchritudo (octubre de 1909), etc.–, dissenyats per l’arquitecte i en l’execució o finançament dels quals van participar els germans. El projecte de reforma de la Casa Masó tenia com a objectiu la creació de dos habitatges: l’un, a les plantes primera i segona, destinat als pares i germans, i l’altre, a les plantes tercera i quarta, per a la futura llar Masó-Bru. Els baixos es reservaven per a la impremta familiar. Aquesta primera reforma, que es realitzà en dues etapes, unificà tres cases antigues, les número 31, 33 i 35 del carrer Ballesteries, dues de les quals (33 i 35, casa Valentí) havien estat unificades ja al segle XIX. Les obres d’estructura i de reforma de les plantes primera i segona començaren el 8 de maig del 1911, i a final de novembre d’aquell any ja estaven prou enllestides perquè la família Masó, que s’havia traslladat a un pis de lloguer, hi tornés a viure. El conjunt de les obres no s’acabà del tot fins després de tornar Masó del seu viatge de noces, cap al març o abril del 1912
Edifici Centre d'Empreses
L'edifici construït segueix estrictament les directrius del Pla especial de la Creueta, atenent la coherència global del conjunt del Parc Científic i Tecnològic. Tant la ubicació en planta com la secció de l’edifici i el gran porxo central lligat a l’eix de vianants del parc provenen d’un planejament que definia amb precisió les relacions volumètriques entre els diferents edificis del conjunt. Lamentablement, aquest planejament no s’ha respectat en altres aspectes importants: la construcció d’edificacions no previstes i la modificació de la ubicació d’altres han alterat la relació volumètrica del conjunt del Parc i han compromès, en el cas del Centre d’Empreses, la visió i les vistes de la façana nord, on les edificacions veïnes han quedat massa pròximes perquè no s’han respectat les separacions previstes a l’ordenació del conjunt. L’espai verd, que creua transversalment els dos edificis més grans i llargs del Parc, arrenca de la cota 83 (que correspon aproximadament a la PB del Centre d’Empreses) i arriba fins a la cota 88,60 (corresponent a la planta 1a). En aquest cas, per no deixar bona part de la planta baixa (façana est) enterrada, hem interpretat la proposta definida en el planejament com una rampa exempta amb dues superfícies inclinades de planta triangular
L'impacte macroeconòmic de l'activitat empresarial en l'economia catalana: el cas de la SEAT i de Freixenet
El projecte de taules input-output de Catalunya 2001 i la seva rellevància en el sistema estadístic
Uso de adalimumab en una paciente con enfermedad de Crohn y psoriasis cutánea generalizada extensa que alcanza la remisión completa de las 2 enfermedades
Novel Methylation Panel for the Early Detection of Neoplasia in High-risk Ulcerative Colitis and Crohn's Colitis Patients
Background: Patients with ulcerative colitis and Crohn's colonic disease are at increased risk of developing colorectal cancer (CRC). The aim of the study was to analyze the methylation status of selected genes as a risk marker for CRC in inflammatory bowel disease (IBD) patients. Methods: We evaluated the methylation status of four genes (TGFB2, SLIT2, HS3ST2, and TMEFF2) in biopsies of four groups of patients: 60 patients with sporadic CRC, 32 patients with IBD-associated neoplasia, 85 patients with IBD without associated neoplasia (20 at high risk and 65 at low risk), and 28 healthy controls. Methylation-specific melting curve analysis (MS-MCA) was used. Methylation status of these genes was also assessed in stool DNA from 60 IBD patients without neoplasia. Results: Methylation of the panel of genes analyzed was a very common phenomenon (78%) in IBD-associated neoplasia. The prevalence of methylation in adjacent nonneoplastic mucosa was also high (12/30). This prevalence was higher than in mucosa from healthy controls (2/28; 7.1%; P<0.05). Methylation of SLIT2 and TMEFF2 was more frequently detected in the mucosa of IBD patients at high risk of dysplasia or cancer (15/20) than patients at low risk (32/63) (P = 0.05 and P = 0.03, respectively). When stool samples were assessed, only SLIT2 gene methylation was more frequently methylated in the group of patients at high risk of dysplasia or cancer (4/16) compared to low risk (0/37) (P = 0.006). Conclusions: Analysis of a panel of methylation markers may help in the early identification of colorectal dysplasia or cancer in high-risk IBD patients. (Inflamm Bowel Dis 2013;19:165-173