20 research outputs found
Stockholm förorenade bottnar - vad händer om de syresätts?
Bottensedimenten i vattnen runt Stockholm är kraftigtförorenade av både metaller och organiska miljögifter.Syrebrist råder på en stor del av bottnarna, vilket innebäratt djur är sparsamt förekommande och att arter känsligaför syrebrist helt saknas inom stora områden.Under sådana dåliga syreförhållanden är metallernabundna som svårlösliga sulfider och tas inte upp av delevande organismer som eventuellt finns. Detta harskapat oro för vad som händer om vi lyckas förbättra syreförhållandenaoch djuren kommer åter. Kommer metallernadå att frigöras ur sedimenten och komma ut i detlevande kretsloppet igen? Och vad händer med de organiskamiljögifterna? Våra resultat visar att syresättningav sedimenten inte ökar riskerna
Sammanställning av regionala recipientstudier där vitmärlans reproduktion och embryonalutveckling använts som effektvariabel
Inom den nationella miljöövervakningens program för hav och kust registreras effekter av långsiktiga förändringar i Bottniska vikens och Egentliga Östersjöns miljö på embryon av två arter vitmärla (Monoporeia affinis och Pontoporeia fermorata). Syftet med miljöövervakningen är dels att följa storskaliga effekter på bassängnivå med avseende på effekter av förorenade sediment, dels att områdena ska fungera som referenser för regionala studier. Målsättningen med denna rapport är att med hjälp av resultat från regionala studier och miljöövervakningen utvärdera hur vitmärlans reproduktion och embryonalutveckling fungerar som miljöindikator för Östersjön, samt att utvärdera hur representativa den nationella övervakningens områden är för sina respektive havsbassänger. Föreliggande rapport sammanställer och utvärderar resultat från totalt 11 stycken regionala recipientstudier där vitmärlans reproduktion och embryonalutveckling har använts som effektvariabel. Rapporten inkluderar även en studie där tångmärlan (Gammarus sp. ) har använts som testorganism. Studierna sträcker sig från Piteå i norr till Kalmar sund i söder och har genomförts sedan 1978 fram till 2006. Förutom att redovisa enskilda studiers resultat försöker rapporten även ge generella och statistiskt försvarbara svar kring den aktuella undersökningstypen genom att syntetisera de tidigare studiernas resultat i en metaanalys. Resultatet av metaanalysen visar att variabeln missbildade embryon besitter flera viktiga karakteristika för en miljöindikator. Missbildningar uppkommer allmänt i undersökta recipienterna, trots vitt skilda föroreningssituationer, vilket antyder att denna variabel fungerar som en generell miljögiftsindikator för Bottniska viken och Egentliga Östersjön. Sammanställningen visar att andelen missbildade embryon ökar med ökad föroreningsgrad. En regressionsanalys påvisar ett tydligt samband mellan avståndet från föroreningskälla och andelen missbildade embryon. Metaanalysen visar att variabeln missbildade embryon kan detektera signifikanta effekter på stationer med relativt låg föroreningsgrad (20-31 km från utsläppskällan), vilket indikerar att variabeln är mycket känslig. Sammanställningen visar att andelen missbildade embryon ger ett entydigt resultat vilket är viktigt i tolkningen och för beslut om eventuella åtgärder. Regionala referensstationer visar generellt sett en högre andel missbildade embryon både i Bottniska viken och i Egentliga Östersjön jämfört med de nationella övervakningsstationerna. Sannolikt kan detta förklaras med att de regionala referensstationerna ofta ligger närmre kusten och är därför i högre grad påverkade av antropogen verksamhet, och i vissa studier även den aktuella punktkällan. För att en miljöindikator ska kunna användas i bedömningen av miljötillståndet och upptäcka förändringar orsakad av mänsklig påverkan är det väsentligt att ha kunskap om naturliga referens- och bakgrundsvärden. Analysen visar att de data som produceras inom den nationella miljöövervakningen utgör ett mycket viktigt underlag för referens- och bakgrundsvärden som annars är svåra att fastställa i mer begränsade regionala studier. Eftersom sammanställningen visar att de nationella provtagningsstationerna uppvisar en lägre grad av embryomissbildningar i både Bottniska viken och Egentliga Östersjön konkluderar vi att de nationella provtagningspunkterna är representativa referensvärden för respektive havsbassäng
Oljedimma och den yttre miljön
Vid metallbearbetning används oljebaserade smörj- och kylmedel som tillföres luften i aerosol och ångform. Rapporten berör - möjligheterna att mäta olja i luft - emissionen av olja till luft från svensk järn- och stålindustri samt verkstadsindustrin - beräknade oljekoncentrationer i luften i emittenters omgivningar - några tillsatsmedels egenskaper i omgivningsmiljön enligt en litteraturstudie. Den uppskattade årliga emissionen till luft av olja motsvarar 0,3-1% av kolväteemissionen i landet. Kunskap saknas för en säker bedömning av om dessa emissioner innebär ett hot mot den yttre miljön i emittenters.Vid metallbearbetning används oljebaserade smörj- och kylmedel som tillföres luften i aerosol och ångform. Rapporten berör - möjligheterna att mäta olja i luft - emissionen av olja till luft från svensk järn- och stålindustri samt verkstadsindustrin - beräknade oljekoncentrationer i luften i emittenters omgivningar - några tillsatsmedels egenskaper i omgivningsmiljön enligt en litteraturstudie. Den uppskattade årliga emissionen till luft av olja motsvarar 0,3-1% av kolväteemissionen i landet. Kunskap saknas för en säker bedömning av om dessa emissioner innebär ett hot mot den yttre miljön i emittenters
Eliminering av formaldehyd ur lokalluft. Långtidstest av filtersystem.
Rapporterade arbete har syftat till; - att ange en lämplig utformning av ett aggregat för rening av formaldehydkontaminerad lokalluft. - att visa effekten av sanering genom luftfiltrering m a p koncentrationen av formaldehyd i bostadsluft. - att uppskatta och jämföra kostnaderna för sanering genom filtrering och återföring av lokalluft med motsvarande kostnader för sanering genom forserad ventilation och värmeåtervinning med ett ekvivalent luftflöde. Resultaten visar; * att metodiken för sanering effektivt reducerar formaldehydkoncentrationerna till nivåer som normalt inte medför irritation av ögon och slemhinnor. * Lämpligt filtermaterial är PURAFIL3 eller liknande. * Lämpligt behandlat flöde är 1000 m3/h. * Lämplig uppehållstid i filtret är 0,4 s. * Saneringen bör pågå i 1-2 år. Kostnaderna domineras av utrustningskostnader. Totalkostnaden för sanering under 2 år är: * för filtrering 18 000 - 22 000 kr. * för forserad ventilation 34 000 - 38 000 kr.Rapporterade arbete har syftat till; - att ange en lämplig utformning av ett aggregat för rening av formaldehydkontaminerad lokalluft. - att visa effekten av sanering genom luftfiltrering m a p koncentrationen av formaldehyd i bostadsluft. - att uppskatta och jämföra kostnaderna för sanering genom filtrering och återföring av lokalluft med motsvarande kostnader för sanering genom forserad ventilation och värmeåtervinning med ett ekvivalent luftflöde. Resultaten visar; * att metodiken för sanering effektivt reducerar formaldehydkoncentrationerna till nivåer som normalt inte medför irritation av ögon och slemhinnor. * Lämpligt filtermaterial är PURAFIL3 eller liknande. * Lämpligt behandlat flöde är 1000 m3/h. * Lämplig uppehållstid i filtret är 0,4 s. * Saneringen bör pågå i 1-2 år. Kostnaderna domineras av utrustningskostnader. Totalkostnaden för sanering under 2 år är: * för filtrering 18 000 - 22 000 kr. * för forserad ventilation 34 000 - 38 000 kr
Embryonal utveckling hos vitmärla i fyra sjöar,Vänern, Vättern, Vågsfjärden och Rogsjön
Sammanfattning Vitmärlans ( Monoporeia affinis) embryonalutveckling studerades i fyra insjöar, Vänern, Vättern, Vågsfjärden innanför Höga Kusten och Rogsjön i Dalarna. Resultaten visar att undersökningstypen embryonal utveckling hos vitmärla går utmärkt att applicera i limniska ekosystem. Reproduktionsperioden följer i princip den i Östersjön och trots skillnader i latitud skiljer sig inte reproduktionsperioden vilket innebär att sjöar i hela Sverige kan jämföras vid samma tidpunkt på året. I de nordliga mindre sjöarna Rogsjön och Vågsfjärden, där isläggning i december försvårar provtagning i slutet av januari (den tid då embryoanalysen utförs i Östersjön) insamlades vitmärlor och sediment i november för inkubering i mikrokosmer fram till analysen i januari. Detta förfarande fungerade utmärkt. Resultaten indikerar att fekunditeten är generellt lägre i limniska ekosystem än i Östersjön. Vänern avviker från övriga sjöar med betydligt högre fekunditet på alla stationer och några stationer i södra Vättern uppvisade mycket låg fekunditet. Mer specifika studier krävs emellertid för att kunna fastställa om olika förutsättningar för tillväxt/fekunditet råder mellan brackvattenekosystem och limniska ekosystem Taggmärlan ( Pallasea quadrispinosa) som förekommer i 3 av sjöarna (inga taggmärlor observerades i den individfattiga Rogsjön) uppvisar en likartad reproduktions-och livscykel samt en näst intill identisk embryonalutveckling, vilket innebär att vid effektövervakning i sjöar kan båda arterna studeras samtidigt. Av de fyra sjöar som ingick i studien är Rogsjön mindre lämpad, som representant för en opåverkad sjö, på grund av en hög frekvensen missbildade embryon, vilket antyder någon form av antropogen påverkan. Rogsjön uppvisade dessutom en mycket låg individtäthet av vitmärla, vilket innebär mycket stora ansträngningar i samband med insamlandet av djur. Vänern och Vättern kan inte heller betraktas som opåverkade referenssjöar men är på grund av sin storlek och riksintresse viktiga att övervaka med tanke på effekter av miljögifter. Mycket kraftiga reproduktionsskador observerades på de södra stationerna i Vättern, där 40- 90 % av äggen var skadade. Outvecklade/obefruktade (odifferentierade) ägg utgjorde merparten av de skadade äggen. Förutom den höga andelen odifferentierade ägg uppvisade stationerna dessutom en mycket låg fekunditet (ägg per hona), vilket innebär en mycket låg produktion på dessa bottnar. Det fanns en positiv koppling mellan låg fekunditet och andel odifferentierade ägg. Orsaken till skadorna är emellertid oklara och kompletterande studier krävs för att utreda orsakssammanhang
Vitmärlans embryonalutveckling
Vitmärlans embryoutveckling används som en effektvarabel för att detektera förekomsten av förorenade sediment. Exempelvis har andelen missbildade ägg hos vitmärla visat sig korrelera till exponering för olika miljögifter. Under perioden 1994–2000 minskade andelen missbildade embryon i Bottenhavet. Efter den dramatiska populationsnedgången som observerades 1999 har kurvan över missbildade embryon planat ut År 2004 var andelen missbildade embryon högre än tidigare år på de flesta stationer. Det är dock för tidigt att uttala sig om missbildade embryon är på väg att öka i Bottenhavet. Under hela perioden uppvisar kuststationerna utanför Norrbyn och utsjöstationen utanför Härnösand en högre andel missbildade embryon än de stationer som ligger längre ut från kusten utanför Örnsköldsvik
Vitmärlans reproduktion i Vänern och Vättern 2002
Vitmärlans (Monoporeia affinis) fekunditet (ägg/hona) är signifikant lägre i Vättern jämfört med Vänern under perioden 1999-2002. Under perioden 1996-2002 registreras dock en ökande fekunditet i Vättern. Resultaten måste emellertid betraktas som osäkra med tanke på en mycket högre fekunditeten under 2002 i Vättern, som kan ha påverkat trenden. Det finns ett starkt samband mellan fekunditet och näringstillgång. Fettsyresammansättningen i vitmärla skiljer sig mellan sjöarna under 2001 då fekunditeten var mycket låg i Vättern medan skillnaderna i fettsyresammansättning minskade under 2002. En högre näringstillgång i form av kiselalger i Vättern under 2001 skulle kunna vara förklaringen till den förändradefettsyresammansättningen och högre fekunditeten hos vitmärlan i januari 2002 i Vättern.Andelen odifferentierade ägg och döda äggsamlingar hos honan är högre i Vättern än i Vänern under perioden 1999-2002. Även under 2002 skiljer sig sjöarna. Fekunditeten är starkt negativt korrelerad till andelen odifferentierade och döda ägg i båda sjöarna och vår hypotes är att födobrist bidrar till uppkomsten av de odifferentierade äggen.Missbildade embryon som ger ett mått på exponeringen för miljögifter skiljer sig inte signifikant mellan Vänern och Vättern under 1999-2002, eventuellt beroende på inhomogenaprov. Under 2001 var provmängderna mer homogena och en högre andel missbildade embryon registrerades i Vättern jämfört med Vänern. Den högsta andelen missbildadeembryon fanns på station 3 utanför Hjo där även den lägsta fekunditeten observerades. Det finns dock ingen korrelation mellan fekunditet och missbildade embryon. Under perioden1996-2002 minskade missbildningarna i Vättern. Sedimenthalterna av metaller är genomgående högre i Vänern än i Vättern med undantag för Cd som visar jämförbara halter i båda sjöarna. Trots den högre exponeringen i Vänernsediment registrerades en lägre frekvensmissbildade embryon än i Vättern och vår hypotes är att den lägre näringsnivån i Vättern kan förstärka effekterna av miljögifter.Under 2001 och 2002 observerades både honor och hannar av vitmärla som var minst 2 månader försenade i sin sexuella utveckling. Andelen vitmärlor med försenad sexuellutveckling var högre i Vänern än i Vättern och en ökning registrerades mellan 2001 och 2002.På den mest påverkade stationen i Vänern (stn 2) var 80 % av den vuxna populationen i avvikande utvecklingsfas. Hannarna var mer försenade i sin utveckling än honorna. Av de honor som inte befruktats utan fortfarande bar sina oocyter (ägganlag) hade en större andel degenererade oocyter, vilket innebär att befruktning inte längre är möjlig. Hormonnivåerna hos honor med degenererade ägganlag var mycket låga till obefintliga. Orsaken till de kraftigareproduktionsstörningarna är oklara men skadorna har uppkommit under en period då både Vänern och Vättern tillförts mycket stora vattenflöden. En mängd olika substanser i tillflödena kan ha orsakat effekterna. Det är dock inte troligt att kraftigt hormonstörandeämnen tillförts Vänern då hormonnivåer i juvenila vitmärlor inte skilde sig jämfört med vitmärlepopulationer från Östersjön av samma årsklass och ålder. Effekterna är dockalarmerande och bör följas upp.Regionala inventeringsrapporter import från MDP 2015-05</p
Impact of preoperative breast MRI on 10-year survival outcome of patients included in the Swedish randomized multicenter POMB trial
ABSTRACT Background: The value of preoperative breast magnetic resonance imaging (MRI) as an adjunct technique regarding its effect on re-excision rates has been a subject of discussion. No survival data regarding preoperative breast MRI are available from randomized studies. Methods: Ten-year follow-up of the previous randomized multicentre study (POMB) was reported, evaluating MRI and its effect on disease-free survival (DFS) and overall survival (OS). A total of 440 patients with newly diagnosed breast cancer were randomized to either preoperative MRI (n = 220) group or conventional imaging (n = 220; control) group. Kaplan–Meier plots were used to analyze DFS and OS. Cox regression was used to estimate hazard ratios (HRs). Results: The median follow-up time for each group was 10 years. DFS rates were 85.5% and 80.0% for the MRI and control groups, respectively (P = 0.099). The risk of relapse or death was 46% higher in the control group (HR 1.46, 95% confidence interval 0.93–2.29). OS rates after 10 years were 90.9% and 88.6% for the MRI and control groups, respectively (P = 0.427). The risk of death was 27% higher in the control group (HR 1.27, 95% confidence interval 0.71–2.29). Locoregional, distant, and contralateral recurrence outcomes combined, were increased in the control group (P = 0.048). A subgroup analysis of patients with breast cancer stages I–III showed that preoperative MRI improved DFS compared with conventional imaging but this did not reach statistical significance (P = 0.057). Conclusion: After 10 years of follow-up, preoperative breast MRI as an adjunct to conventional imaging resulted in slightly, but non-significantly, improved DFS and OS. ClinicalTrials.gov Identifier: POMB NCT0185993