9 research outputs found
Nuorten depression psykoterapeuttisten hoitomuotojen vaikuttavuus : systemaattiseen hakuun perustuva kirjallisuuskatsaus
•Kognitiivinen käyttäytymisterapia ja interpersonaalinen psykoterapia ovat vaikuttavia hoitoja nuorten depressioissa. •Perheterapia soveltunee nuorten depressioiden hoitoon etenkin silloin, kun perheeseen liittyvät tekijät selvästi kuormittavat nuorta. •Muiden psykoterapiamuotojen vaikuttavuutta nuorten depressioissa ei ole toistaiseksi tutkittu riittävästi. •Vaikuttavuustutkimuksen perusteella nuorten depressioiden ensisijaisina psykoterapeuttisina hoitoina voidaan pitää kognitiivista käyttäytymisterapiaa ja interpersonaalista psykoterapiaa.Peer reviewe
Nuorten itsetuhoisuuden ja epävakaiden piirteiden psykoterapeuttisten hoitomuotojen vaikuttavuus : Systemaattiseen hakuun perustuva kirjallisuuskatsaus
• Itsetuhoisten nuorten hoidossa suositellaan ensisijaisesti psykososiaalisia hoitoja. Myös tavanomainen hoito on tutkimuksissa vähentänyt itsetuhoisuutta, mutta ajankohtaisesti itsetuhoisille nuorille se ei yleensä ole riittävä. • Epävakaista piirteistä ja itsetuhoisuudesta kärsivät nuoret hyötyvät erityisesti dialektisesta käyttäytymisterapiasta. Myös mentalisaatioon perustuvan terapian ja kognitiivisanalyyttisen psykoterapian vaikuttavuudesta on alustavaa tutkimusnäyttöä. • Nuorten itsetuhoisuuden ja myös epävakaiden piirteiden hoitomuodoissa perheterapeuttisten elementtien yhdistäminen psykoterapiaan on hyödyllistä. • Hoitosuositusten antamiseksi tarvitaan lisätutkimusta eri psykoterapiamuotojen vaikuttavuudesta.Peer reviewe
The long read t recovery: treatment outcome and cost among adolescents treated for anorexia nervosa in specialized care
Peer reviewe
Subjective outcomes of psychotherapeutic interventions: a naturalistic follow-up study among Finnish adolescent psychiatric outpatients
In adolescence, the prevalence of mental disorders doubles compared to childhood and the need for interventions to reduce psychological symptoms increases. Most evidence-based psychotherapeutic interventions are focused on single conditions, but in clinical practice most patients suffer from psychiatric comorbidity. However, research on effective treatment interventions for adolescents in a naturalistic setting is scarce. The aim of this three-month follow-up study was to investigate subjective outcomes of psychotherapeutic interventions in a naturalistic setting among adolescent psychiatric outpatients. The intention was to also find out if verbally performed psychotherapies were more effective than art and occupational therapies in symptom reduction. Further, to investigate whether the frequency of intervention or the severity of self-reported depressive symptoms were related to treatment effect. This study was conducted at the Helsinki University Central Hospital, Department of Adolescent Psychiatry. The study is part of an ongoing longitudinal study focusing on the effectiveness of psychotherapeutic interventions, started in February 2012. The sample comprised 58 adolescents, with a mean age of 14.2 years, referred to psychotherapy or to art and occupational therapies. The Beck Depression Inventory (BDI), the Strengths and Difficulties Questionnaire (SDQ) and the Clinical Outcomes in Routine Evaluation-Outcome-Measure (CORE-OM) were used as self-assessments both at baseline and the follow-up. The adolescents experienced symptom reduction during the first months of psychotherapeutic treatment. Symptom reduction was related to the frequency, but not to the form, of psychotherapeutic intervention. The life functioning of adolescents with severe depression improved more than those with only mild or moderate depression. In conclusion, psychotherapeutic interventions are effective in reducing the subjective symptoms of clinically referred adolescents with psychiatric disorders. Art and occupational therapies are as effective as psychotherapies in reducing symptoms. The frequency of intervention, as well as the level of depression prior to the intervention, seems to modify the outcome.In adolescence, the prevalence of mental disorders doubles compared to childhood and the need for interventions to reduce psychological symptoms increases. Most evidence-based psychotherapeutic interventions are focused on single conditions, but in clinical practice most patients suffer from psychiatric comorbidity. However, research on effective treatment interventions for adolescents in a naturalistic setting is scarce. The aim of this three-month follow-up study was to investigate subjective outcomes of psychotherapeutic interventions in a naturalistic setting among adolescent psychiatric outpatients. The intention was to also find out if verbally performed psychotherapies were more effective than art and occupational therapies in symptom reduction. Further, to investigate whether the frequency of intervention or the severity of self-reported depressive symptoms were related to treatment effect. This study was conducted at the Helsinki University Central Hospital, Department of Adolescent Psychiatry. The study is part of an ongoing longitudinal study focusing on the effectiveness of psychotherapeutic interventions, started in February 2012. The sample comprised 58 adolescents, with a mean age of 14.2 years, referred to psychotherapy or to art and occupational therapies. The Beck Depression Inventory (BDI), the Strengths and Difficulties Questionnaire (SDQ) and the Clinical Outcomes in Routine Evaluation-Outcome-Measure (CORE-OM) were used as self-assessments both at baseline and the follow-up. The adolescents experienced symptom reduction during the first months of psychotherapeutic treatment. Symptom reduction was related to the frequency, but not to the form, of psychotherapeutic intervention. The life functioning of adolescents with severe depression improved more than those with only mild or moderate depression. In conclusion, psychotherapeutic interventions are effective in reducing the subjective symptoms of clinically referred adolescents with psychiatric disorders. Art and occupational therapies are as effective as psychotherapies in reducing symptoms. The frequency of intervention, as well as the level of depression prior to the intervention, seems to modify the outcome.Peer reviewe
Typical Versus Atypical Anorexia Nervosa Among Adolescents: Clinical Characteristics and Implications for ICD-11
Nuorten käytöshäiriön ja antisosiaalisen käyttäytymisen psykososiaaliset hoitomuodot
Systemaattiseen hakuun perustuva kirjallisuuskatsaus
Kognitiiviset ja käyttäytymisterapiat sekä yksilö- että ryhmämuotoisina ovat käyttökelpoisia käytöshäiriösten nuorten hoidossa.
Useita terapeuttisia lähestymistapoja yhdisteleviä perheterapeuttisia interventioita käytetään erityisesti käytöshäiriön vaikeiden muotojen hoidossa.
Pääasiassa Yhdysvalloissa tehtyjen psykoterapiatutkimusten tuloksia ei voida suoraan soveltaa pohjoismaisiin olosuhteisiin.
Uusien hoitomallien vaikuttavuustutkimusta tulee tukea ja edistää
Nuorten itsetuhoisuuden ja epävakaiden piirteiden psykoterapeuttisten hoitomuotojen vaikuttavuus
• Itsetuhoisten nuorten hoidossa suositellaan ensisijaisesti psykososiaalisia hoitoja. Myös tavanomainen hoito on tutkimuksissa vähentänyt itsetuhoisuutta, mutta ajankohtaisesti itsetuhoisille nuorille se ei yleensä ole riittävä.
• Epävakaista piirteistä ja itsetuhoisuudesta kärsivät nuoret hyötyvät erityisesti dialektisesta käyttäytymisterapiasta. Myös mentalisaatioon perustuvan terapian ja kognitiivisanalyyttisen psykoterapian vaikuttavuudesta on alustavaa tutkimusnäyttöä.
• Nuorten itsetuhoisuuden ja myös epävakaiden piirteiden hoitomuodoissa perheterapeuttisten elementtien yhdistäminen psykoterapiaan on hyödyllistä.
• Hoitosuositusten antamiseksi tarvitaan lisätutkimusta eri psykoterapiamuotojen vaikuttavuudesta
Psykoosiriskissä olevien nuorten ja nuorten psykoottisten häiriöiden psykoterapeuttiset hoitomuodot Systemaattiseen kirjallisuushakuun perustuva katsaus
•Psykoosiriskissä olevien nuorten hoidossa suositellaan ensisijaisesti psykososiaalisia hoitoja, ja psykoottisten häiriöiden hoidossa niitä suositellaan lääkehoidon rinnalle.
•Psykoosiriskissä olevien nuorten hoidossa kognitiivisen psykoterapian ja kognitiivisen käyttäytymisterapian vaikuttavuudesta on varovaisen positiivista näyttöä.
•Psykoottisista häiriöistä kärsivät nuoret saattavat hyötyä kognitiiviseen käyttäytymisterapiaan ja kognitiivis-analyyttiseen psykoterapiaan pohjaavista hoidoista sekä kognitiivisesta remediaatioterapiasta.
•Useissa psykoosiriskin ja psykoosien hoitomuodoissa yhdistetään kognitiivispohjaiseen psykoterapiaan perheterapeuttisia elementtejä.
•Nuoruusikäisten psykoosiriskissä olevien ja psykoottisten potilaiden psykososiaalisia hoitoja koskeva tutkimusnäyttö on niukkaa, ja ryhmien väliset erot tasaantuvat pitemmässä seurannassa
Psykoterapeuttisten hoitomuotojen vaikuttavuus nuorten ahdistuneisuushäiriöissä : Systemaattiseen hakuun perustuva kirjallisuuskatsaus
Systemaattinen tietokoneistettu haku nuorten ahdistuneisuushäiriöiden psykoterapiaa käsittelevistä tutkimuksista tuotti 23 kontrolloitua tutkimusta 13-22-vuotiaiden ikäryhmästä kymmenen vuoden ajalta.
Kognitiivinen käyttäytymisterapia on vaikuttava hoito nuorten ahdistuneisuushäiriöihin ja erikseen sosiaalisten tilanteiden pelkoon, pakko-oireiseen häiriöön ja traumaperäiseen stressihäiriöön.
Muiden psykoterapiamuotojen vaikuttavuutta ei ole toistaiseksi riittävästi selvitetty tässä ikäryhmässä kontrolloiduin tutkimuksin.
Vaikuttavuustutkimuksen pohjalta nuorten ahdistuneisuushäiriöiden ensisijaisena psykoterapeuttisena hoitomuotona voidaan pitää kognitiivista käyttäytymisterapiaa