2 research outputs found
Consideracions fisiopatològiques i metabòliques de la gastrectomia vertical amb gastroplàstia tubular laparoscòpica amb o sense preservació antral
Introducció: La gastrectomia vertical laparoscòpica és una de les tècniques en cirurgia bariàtrica més comú. No existeix consens sobre la distància òptima entre el pílor i l’inici de la secció gàstrica. L’objectiu d’aquest estudi és determinar les diferències en el buidament gàstric, volum gàstric, resposta metabòlica i pèrdua ponderal entre dues distàncies d’inici de secció.
Material i Mètodes: Estudi prospectiu aleatoritzat de 60 pacients (30 pacients amb secció a 3cm i 30 pacients a 8 cm del pílor). Als 6 i 12 mesos postoperatoris es va calcular el buidament gàstric mitjançant gammagrafia (T1/2 min), volum gàstric mitjançant TC (cc) i resposta metabòlica mitjançant analítica sanguínia. La pèrdua ponderal fou analitzada als 3, 6 i 12 mesos postoperatoris.
Resultats: La velocitat de buidament gàstric augmenta significativament en ambdós grups però és major en el grup 3cm (p < 0.05). Si dividim la mostra en funció de la seva condició de diabètics observem que la velocitat en el grup no diabètic 3cm és significativament més alta. Analitzant la pèrdua ponderal amb PEBMIL s’obté major percentatge de resultats excel·lents en el grup 3cm. L’EWL també situa els millors resultats en el grup 3cm. Un any després de la cirurgia s’observa una significativa millora de la hiperinsulinèmia en els pacients del grup 3cm respecte el grup 8cm, però només en els diabètics. La concentració d’incretines no mostrà diferències entre grups.
Conclusions: El buidament gàstric és més ràpid en el grup de resecció antral. La distancia no influencia el buidament gàstric en els pacients diabètics. Poden existir altres mecanismens més enllà del GLP-1 que regulin la resposta metabólica a través del buidament gàstric. En el grup de ressecció antral s’observa menor percentatge de resultats subòptims segons EWL i un major percentil de %TWL .Introducción: La gastrectomía vertical laparoscópica es una de las técniques más comunes en cirugía bariátrica. No existe consenso sobre la distancia óptima entre el píloro y el inicio de la sección gàstrica. El objectivo de este estudio es determinar las diferencias en el vaciamiento gástrico, volumen gástrico, respuesta metabòlica y pérdida ponderal entre dos distancias de inicio de sección.
Material y Métodos: Estudio prospectivo aleatorizado de 60 pacientes (30 pacientes con sección a 3cm i 30 pacientes a 8 cm del píloro). A los 6 y 12 meses postoperatorios se calcúló el vaciamiento gástrico mediante gammagrafia (T1/2 min), volumen gástrico mediante TC (cc) y respuesta metabòlica mediante analítica sanguínea. La pérdida ponderal se analizó a los 3, 6 i 12 meses postoperatorios.
Resultados: La velocidad de vaciamiento gástrico aumenta significativamente en ambos grups però és mayor en el grupo 3cm (p < 0.05). Si dividimos la muestra en función de su condición de diabéticos observamos que la velocidad en el grup no diabético 3 cm es significativamente mayor. Analizando la pérdida ponderal con PEBMIL se obtiene mayor porcentaje de resultados excelentes en el grupo 3cm. El EWL también sitúa mejores resultados en el grupo 3 cm. Un año tras la cirugía se observa una significativa mejoría de la hiperinsulinémia en los pacientes del grupo 3 cm respecto el grupo 8 cm per sólo en los diabéticos. La concentración de incretinas no mostró diferencias entre grupos.
Conclusiones: El vaciamiento gástrico és más rápido en el grupo de resección antral. La distancia no influencia el vaciamiento gástrico en los pacientes diabéticos. Pueden existir otros mecanismos más allá del GLP-1 que regulen la respuesta metabólica a través del vaciamiento gástrico. En el grupo de resección antral se observó un menor porcentaje de resultados subóptimos según EWL y un mayor percentil de %TWL.Introduction: Laparoscopic sleeve gastrectomy is one of the most common techniques in bariatric surgery, but there is no consensus on the optimal distance from the pylorus to start the gastric transection. The aim of this study is to determine the differences in gastric emptying, gastric distension, metabolic response and weight loss between two starting distances.
Material and Methods: This is a prospective randomised study of 60 patients (30 patients with the section at 3 cm and 30 patients at 8 cm from the pylorus). We calculate at 6 and 12 months from surgery gastric emptying by scintigraphy (T1/2 min), gastric volume by CT scan (cc) and metabolic response by blood sample analysis. Weight loss was analysed at 3, 6 and 12 months from surgery.
Results: Gastric emptying increases the speed significantly in both groups but is greater in the 3cm group (p < 0.05). Dividing groups into type 2 diabetic patients and nondiabetic patients, the speed in non-diabetic patients is significantly higher for the 3-cm group. With the PEBMIL, the 3 cm group reaches 67.8% classified as excellent, while 8 cm group reaches 62.8% classified as a good result. EWL situates the best results for 3 cm group. One year after surgery, there are significant improvements in the hyperinsulinaemia in the patients of the 3- cm group with respect to the 8-cm group, but only in diabetic patients. No differences between groups are found regarding changes in GLP-1 or GIP.
Conclusions: Gastric emptying is faster in patients with antrum resection. The distance does not influence the gastric emptying of diabetic patients. Other mechanisms may explain metabolic response besides GLP-1 and its association with improvements in diabetes via gastric emptying. Lower percentage of suboptimal results using EWL and higher percentile of %TWL were observed in patients with antrum resection