3 research outputs found
Climate Change as Problem of Direction and Pace of Transition : Large Finnish Business Actors’ Identity, Interests, and Political Response Strategies to Climate Politics
Ilmastonmuutos on eräs aikamme kriittisimmistä yhteiskuntiemme hyvinvointia ja
kehitystä uhkaavista haasteista. Elinkeinoelämän toimijat ovat tärkeitä
yhteiskunnallisia toimijoita haasteen voittamisessa. Heidän reaktionsa harjoitettuun
politiikkaan sekä vuorovaikutus muiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa
vaikuttaa mahdollisuuksiimme voittaa ilmastokriisi. Elinkeinoelämän toimijoiden
rooli ilmastopolitiikassa on muuttunut ja kasvanut 1990-luvulta lähtien
ilmastopolitiikan kehittyessä ja tieteellisen todistusaineiston karttuessa
ilmastonmuutoksen syistä ja vaikutuksista. Suomalaisten elinkeinoelämän
toimijoiden roolia ilmastopolitiikassa ei kuitenkaan ole laajasti tutkittu.
Vastauksena tähän tutkimustiedon puutteeseen tässä väitöskirjassa esitetään kaksi
kysymystä: ensinnäkin, kuinka suuret suomalaiset elinkeinoelämän toimijat
muodostavat poliittisia vastausstrategioita ilmastopolitiikkaan ja toiseksi, kuinka
elinkeinoelämän ja poliittisten toimijoiden vuorovaikutus on muokannut näiden
elinkeinoelämän toimijoiden identiteettiä, intressejä ja sosiaalista todellisuutta
ilmastopolitiikan alalla. Sen ymmärtäminen millä tavoin suomalaiset elinkeinoelämän
toimijat määrittelevät ilmastonmuutoksen ongelman auttaa molempiin kysymyksiin
Vastaamisessa.
Sekä tutkimuksen teoreettinen, että metodologinen kehys perustuu
kansainvälisen politiikan konstruktivistiseen lähestymistapaan. Tutkimuskysymyksiin
vastaamisessa käytettiin kolmiaskeleista konstruktivistista metodologiaa.
Ensimmäinen askel tarkasteli induktiivisesti suomalaisten elinkeinoelämän
toimijoiden sosiaalisia todellisuuksia. Toinen, tulkitseva askel käytti
diskurssianalyysiä ja käytäntöjen analysointia tunnistamaan suomalaisten
elinkeinoelämän toimijoiden diskursiivisten ja osallistumiskäytäntöjen merkityksiä
ilmastopolitiikassa. Kolmas askel asetti toimijoiden ilmastopoliittisen osallistumisen
historialliseen kontekstiin. Tutkimusaineisto koostuu yhteensä 18 monikansallisten
yritysten ja teollisuusjärjestöjen edustajien sekä suomalaisten ministeriöiden
virkamiesten haastattelusta, poliitikkojen puheista ja ilmastopolitiikkaan liittyvistä
poliittisista strategioista sekä elinkeinoelämän toimijoiden kannanotoista, raporteista
ja julkisista lausunnoista.
Väitöskirja tuottaa tutkimusta suomalaisista elinkeinoelämän toimijoista
ilmastopolitiikassa keskittymällä siihen, miten ja miksi suomalaiset elinkeinoelämän
toimijat ovat osallistuneet ilmastopolitiikkaan, erityisesti vuosina 2008 – 2012, ja
asettaa tämän osallistumisen kansainvälisten tapahtumien ja diskurssien samoin kuin
Suomen ilmastopolitiikan kehityksen kontekstiin.
Tutkimuksen löydösten perusteella voidaan todeta, että ilmastopolitiikan kehitys
on tapahtunut vastauksena yhteiskunnan toimijoiden vuorovaikutukseen, joka
puolestaan on muokannut kaikkien toimijoiden ja erityisesti elinkeinoelämän
toimijoiden identiteettiä, intressejä sekä sopivaa käytöstä. Suuret suomalaiset
elinkeinoelämän toimijat määrittelevät oman identiteettinsä hallinnon kumppaneina
sekä talouden ja teknologian asiantuntijoina. He ovat valmiita tekemään yhteistyötä
ylittääkseen yhteiskunnan taloudellisia ja teknologisia haasteita. Tämän identiteetin
motivoimana suuret suomalaiset elinkeinoelämän toimijat ovat kiinnostuneita paitsi
oman liiketoimintansa kasvattamisesta ja ylläpitämisestä myös maineensa ja
legitimiteettinsä suojelemisesta ja siten sellaisen ilmastopolitiikan edistämisestä, joka
tekee heidän pitkän aikavälin investoinneistaan ennakoitavampia.
Sopiva käytös ilmastopolitiikassa vaatii suomalaisilta elinkeinoelämän toimijoilta
ilmastonmuutoksen tunnustamista tieteellisenä faktana. Toimijat ovat
menestyksellisesti omaksuneet suomalaiselle yhteiskunnalle tyypillisen rationaalisen,
teknologialähtöisen lähestymistavan, jonka mukaan on sopivaa vastata
ilmastonmuutokseen priorisoimalla diskurssissa ilmastonmuutoksen hillinnän
tarjoamia taloudellisia ja kaupallisia mahdollisuuksia sen vallitsevalle tilanteelle tai
tietyille liike-elämän eduille aiheuttamien riskien sijaan. Elinkeinoelämän toimijat
Suomessa ovat muodostaneet eräänlaisen ilmastopolitiikan käytäntöjen yhteisön,
joka aktiivisesti osallistuu ilmastopolitiikan tekemiseen. Yhteisö on paitsi yhdistänyt
toimijoiden poliittisia vastausstrategioita ilmastopolitiikkaan myös vaientanut
vastustavia ääniä, jotka voisivat kiihdyttää ilmastonmuutoksesta käytävää
keskustelua. Samaan aikaan suomalaisten elinkeinoelämän toimijoiden pääasiallinen
poliittinen vastausstrategia ilmastopolitiikkaan on ollut suojautuminen niiden omaa
liiketoimintaa uhkaavalta haitalliselta säätelyltä.Climate change ranks among the top critical challenges threatening the well-being
and development of societies today. To counter that threat, business actors are
important societal actors whose responses to policies and interactions with other
societal actors influence the possibilities of overcoming the climate change crisis.
The role of business actors in climate politics has changed and grown since the 1990s
as such politics have matured and as scientific evidence of the sources and effects of
climate change has mounted. The role of Finnish business actors in climate politics,
however, has not been widely studied.
In response to that oversight, this dissertation asks two research questions: first,
how do large Finnish business actors construct political response strategies to
climate politics, and second, how have the interactions of business and political
actors shaped the identity, interests, and social realities of those business actors in
the domain of climate politics? Understanding the ways in which Finnish business
actors conceive the problem of climate change can help to answer both of those
Questions.
The theoretical and methodological frameworks of the study conducted for the
dissertation derived from constructivist International Relations theory, which
informed the three-step constructivist methodology used to answer the research
questions. The first step involved inductively examining the social realities of Finnish
business actors, whereas the interpretative second step, by way of discourse and
practice analyses, entailed identifying the meanings of Finnish business actors’
discursive and participation practices in climate politics. Last, the third step involved
historically contextualizing developments in the actors’ participation in climate
politics. The methods were applied to primary research material collected from 18
interviews with representatives of multinational corporations, industry federations,
and officials from Finnish government ministries, as well as from the political
speeches, policy-related strategies, position papers, reports, and public statements of
business actors.
The dissertation contributes to research on Finnish business actors in climate
politics by focusing on how and why large Finnish business actors have been
involved in such politics, in particular from 2008 to 2012, with reference to
international events and discourses, as well as developments in Finnish climate
Politics.
The study’s findings suggest that climate politics has developed in response to
societal actors’ interactions that have shaped the identity, interests, and appropriate
behaviors of business actors in particular. Regarding their identity, large Finnish
business actors conceive themselves as partners of governments and economic and
technological experts who can cooperate to overcome economic as well as
technological challenges in society. Motivated by that identity, large Finnish business
actors are interested in not only profiting and sustaining their businesses but also
protecting their reputations and legitimacy in order to advocate policy that makes
the outcomes of their long-term investments more predictable.
Last, for Finnish business actors involved in climate politics, appropriate
behavior requires recognizing climate change as a scientific fact. Such actors have
excelled at adapting to the rational, technology-driven approach of Finnish society,
in which appropriate behavior in response to climate change involves prioritizing a
discourse about market opportunities available by mitigating climate change instead
of a discourse about the risks posed to the status quo and particular business
interests. In Finland, business actors have formed a community of practice actively
engaged in climate policymaking, which has not only unified their political response
strategies to climate politics but also muted oppositional voices that could intensify
debates on climate change. At the same time, the primary political response strategy
of Finnish business actors in climate politics has been hedging—that is, protecting
their businesses from adversarial regulation
Transition towards Circular Economy in the Food System
Growing population and increased demand for food, inefficient resource use and food distribution, environmental impacts, and high rates of food wasted at all stages of the food system are all calling for transition towards more sustainable practices. In this article we apply the concept of circular economy to the case of a sustainable food system. Furthermore, we explore the transition towards a circular food system through the lens of socio-technical transition theory towards sustainability. We discuss challenges and potential solutions for the production stage (focusing on nutrient flow), the consumption stage (focusing on meat consumption), and food waste and surplus management and prevention.Peer reviewe
Climate Change as Problem of Direction and Pace of Transition : Large Finnish Business Actors’ Identity, Interests, and Political Response Strategies to Climate Politics
Ilmastonmuutos on eräs aikamme kriittisimmistä yhteiskuntiemme hyvinvointia ja
kehitystä uhkaavista haasteista. Elinkeinoelämän toimijat ovat tärkeitä
yhteiskunnallisia toimijoita haasteen voittamisessa. Heidän reaktionsa harjoitettuun
politiikkaan sekä vuorovaikutus muiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa
vaikuttaa mahdollisuuksiimme voittaa ilmastokriisi. Elinkeinoelämän toimijoiden
rooli ilmastopolitiikassa on muuttunut ja kasvanut 1990-luvulta lähtien
ilmastopolitiikan kehittyessä ja tieteellisen todistusaineiston karttuessa
ilmastonmuutoksen syistä ja vaikutuksista. Suomalaisten elinkeinoelämän
toimijoiden roolia ilmastopolitiikassa ei kuitenkaan ole laajasti tutkittu.
Vastauksena tähän tutkimustiedon puutteeseen tässä väitöskirjassa esitetään kaksi
kysymystä: ensinnäkin, kuinka suuret suomalaiset elinkeinoelämän toimijat
muodostavat poliittisia vastausstrategioita ilmastopolitiikkaan ja toiseksi, kuinka
elinkeinoelämän ja poliittisten toimijoiden vuorovaikutus on muokannut näiden
elinkeinoelämän toimijoiden identiteettiä, intressejä ja sosiaalista todellisuutta
ilmastopolitiikan alalla. Sen ymmärtäminen millä tavoin suomalaiset elinkeinoelämän
toimijat määrittelevät ilmastonmuutoksen ongelman auttaa molempiin kysymyksiin
Vastaamisessa.
Sekä tutkimuksen teoreettinen, että metodologinen kehys perustuu
kansainvälisen politiikan konstruktivistiseen lähestymistapaan. Tutkimuskysymyksiin
vastaamisessa käytettiin kolmiaskeleista konstruktivistista metodologiaa.
Ensimmäinen askel tarkasteli induktiivisesti suomalaisten elinkeinoelämän
toimijoiden sosiaalisia todellisuuksia. Toinen, tulkitseva askel käytti
diskurssianalyysiä ja käytäntöjen analysointia tunnistamaan suomalaisten
elinkeinoelämän toimijoiden diskursiivisten ja osallistumiskäytäntöjen merkityksiä
ilmastopolitiikassa. Kolmas askel asetti toimijoiden ilmastopoliittisen osallistumisen
historialliseen kontekstiin. Tutkimusaineisto koostuu yhteensä 18 monikansallisten
yritysten ja teollisuusjärjestöjen edustajien sekä suomalaisten ministeriöiden
virkamiesten haastattelusta, poliitikkojen puheista ja ilmastopolitiikkaan liittyvistä
poliittisista strategioista sekä elinkeinoelämän toimijoiden kannanotoista, raporteista
ja julkisista lausunnoista.
Väitöskirja tuottaa tutkimusta suomalaisista elinkeinoelämän toimijoista
ilmastopolitiikassa keskittymällä siihen, miten ja miksi suomalaiset elinkeinoelämän
toimijat ovat osallistuneet ilmastopolitiikkaan, erityisesti vuosina 2008 – 2012, ja
asettaa tämän osallistumisen kansainvälisten tapahtumien ja diskurssien samoin kuin
Suomen ilmastopolitiikan kehityksen kontekstiin.
Tutkimuksen löydösten perusteella voidaan todeta, että ilmastopolitiikan kehitys
on tapahtunut vastauksena yhteiskunnan toimijoiden vuorovaikutukseen, joka
puolestaan on muokannut kaikkien toimijoiden ja erityisesti elinkeinoelämän
toimijoiden identiteettiä, intressejä sekä sopivaa käytöstä. Suuret suomalaiset
elinkeinoelämän toimijat määrittelevät oman identiteettinsä hallinnon kumppaneina
sekä talouden ja teknologian asiantuntijoina. He ovat valmiita tekemään yhteistyötä
ylittääkseen yhteiskunnan taloudellisia ja teknologisia haasteita. Tämän identiteetin
motivoimana suuret suomalaiset elinkeinoelämän toimijat ovat kiinnostuneita paitsi
oman liiketoimintansa kasvattamisesta ja ylläpitämisestä myös maineensa ja
legitimiteettinsä suojelemisesta ja siten sellaisen ilmastopolitiikan edistämisestä, joka
tekee heidän pitkän aikavälin investoinneistaan ennakoitavampia.
Sopiva käytös ilmastopolitiikassa vaatii suomalaisilta elinkeinoelämän toimijoilta
ilmastonmuutoksen tunnustamista tieteellisenä faktana. Toimijat ovat
menestyksellisesti omaksuneet suomalaiselle yhteiskunnalle tyypillisen rationaalisen,
teknologialähtöisen lähestymistavan, jonka mukaan on sopivaa vastata
ilmastonmuutokseen priorisoimalla diskurssissa ilmastonmuutoksen hillinnän
tarjoamia taloudellisia ja kaupallisia mahdollisuuksia sen vallitsevalle tilanteelle tai
tietyille liike-elämän eduille aiheuttamien riskien sijaan. Elinkeinoelämän toimijat
Suomessa ovat muodostaneet eräänlaisen ilmastopolitiikan käytäntöjen yhteisön,
joka aktiivisesti osallistuu ilmastopolitiikan tekemiseen. Yhteisö on paitsi yhdistänyt
toimijoiden poliittisia vastausstrategioita ilmastopolitiikkaan myös vaientanut
vastustavia ääniä, jotka voisivat kiihdyttää ilmastonmuutoksesta käytävää
keskustelua. Samaan aikaan suomalaisten elinkeinoelämän toimijoiden pääasiallinen
poliittinen vastausstrategia ilmastopolitiikkaan on ollut suojautuminen niiden omaa
liiketoimintaa uhkaavalta haitalliselta säätelyltä.Climate change ranks among the top critical challenges threatening the well-being
and development of societies today. To counter that threat, business actors are
important societal actors whose responses to policies and interactions with other
societal actors influence the possibilities of overcoming the climate change crisis.
The role of business actors in climate politics has changed and grown since the 1990s
as such politics have matured and as scientific evidence of the sources and effects of
climate change has mounted. The role of Finnish business actors in climate politics,
however, has not been widely studied.
In response to that oversight, this dissertation asks two research questions: first,
how do large Finnish business actors construct political response strategies to
climate politics, and second, how have the interactions of business and political
actors shaped the identity, interests, and social realities of those business actors in
the domain of climate politics? Understanding the ways in which Finnish business
actors conceive the problem of climate change can help to answer both of those
Questions.
The theoretical and methodological frameworks of the study conducted for the
dissertation derived from constructivist International Relations theory, which
informed the three-step constructivist methodology used to answer the research
questions. The first step involved inductively examining the social realities of Finnish
business actors, whereas the interpretative second step, by way of discourse and
practice analyses, entailed identifying the meanings of Finnish business actors’
discursive and participation practices in climate politics. Last, the third step involved
historically contextualizing developments in the actors’ participation in climate
politics. The methods were applied to primary research material collected from 18
interviews with representatives of multinational corporations, industry federations,
and officials from Finnish government ministries, as well as from the political
speeches, policy-related strategies, position papers, reports, and public statements of
business actors.
The dissertation contributes to research on Finnish business actors in climate
politics by focusing on how and why large Finnish business actors have been
involved in such politics, in particular from 2008 to 2012, with reference to
international events and discourses, as well as developments in Finnish climate
Politics.
The study’s findings suggest that climate politics has developed in response to
societal actors’ interactions that have shaped the identity, interests, and appropriate
behaviors of business actors in particular. Regarding their identity, large Finnish
business actors conceive themselves as partners of governments and economic and
technological experts who can cooperate to overcome economic as well as
technological challenges in society. Motivated by that identity, large Finnish business
actors are interested in not only profiting and sustaining their businesses but also
protecting their reputations and legitimacy in order to advocate policy that makes
the outcomes of their long-term investments more predictable.
Last, for Finnish business actors involved in climate politics, appropriate
behavior requires recognizing climate change as a scientific fact. Such actors have
excelled at adapting to the rational, technology-driven approach of Finnish society,
in which appropriate behavior in response to climate change involves prioritizing a
discourse about market opportunities available by mitigating climate change instead
of a discourse about the risks posed to the status quo and particular business
interests. In Finland, business actors have formed a community of practice actively
engaged in climate policymaking, which has not only unified their political response
strategies to climate politics but also muted oppositional voices that could intensify
debates on climate change. At the same time, the primary political response strategy
of Finnish business actors in climate politics has been hedging—that is, protecting
their businesses from adversarial regulation