22 research outputs found
Processos cognitius que intervenen en l’aprenentatge del llenguatge escrit i dislèxia
La lectura és una activitat complexa que involucra la interacció de dos processos essencials: el reconeixement de paraules escrites i la comprensió. El primer procés, tot i ser de nivell elemental, ha de funcionar de manera òptima perquè es pugui assolir el component de més alt nivell, que és la comprensió lectora. En aquest article es revisen els models cognitius més rellevants que expliquen el reconeixement de les paraules escrites i l’accés al lèxic. En primer lloc s’analitza la influència que poden exercir factors com les caracterÃstiques ortogrà fiques d’una llengua i les caracterÃstiques de cada paraula en particular. En segon lloc es fa una revisió del model de doble ruta
i les seves variacions (Coltheart, 1981; Coltheart et al., 2001) i del model connexionista de Triangle (Seidenberg & McClelland, 1989; Seidenberg, 2007). Finalment, s’analitza la caracterització de la dislèxia prenent com a referència les aportacions dels models cognitius.
Paraules clau: reconeixement de paraules, accés al lèxic, lectura, models cognitius, dislèxi
Video modeling para enseñar habilidades sociales a niños con trastorno del espectro autista. Una revisión sistemática
La eficacia del video modeling como herramienta educativa para personas con autismo ha demostrado ser un área prometedora para investigadores y miembros de la comunidad educativa. Durante las tres últimas décadas, la literatura cientÃfica ha mostrado la utilidad y eficiencia del video modeling para enseñar una variedad de conductas distintas. El objetivo del trabajo es realizar una revisión sistemática de aquellos estudios que han aplicado el video modeling como método para enseñar habilidades sociales; dichos estudios se han clasificado en función del tipo de diseño que utilizan, las caracterÃsticas de la muestra, el tipo de intervención (si aplican video modeling solo o en combinación con otras técnicas) y los resultados obtenidos. Se han realizado resúmenes descriptivos de cada estudio y análisis de los resultados. En las conclusiones se indican pautas para la aplicación del video modeling en futuras intervenciones
The perspective of families on the effectiveness of the Play Time/Social Time program for the development of social competence in children with IDD.
La calidad de la interacción del niño con sus iguales es el mejor indicador
de competencia social (CS) y viene determinada por el uso de estrategias
sociales efectivas y adecuadas. Sin embargo, los niños con discapacidad
intelectual y del desarrollo (DID) muestran dificultades significativas en
la adquisición de la CS y, por tanto, en su aceptación y plena inclusión.
El objetivo de este estudio es presentar la valoración que las familias hacen
de la aplicación del programa Play Time/Social Time para la promoción
de estrategias sociales eficaces tanto en casa como en la escuela. Han
participado un total de nueve familias, con hijos de entre 3 y 5 años con
DID escolarizados en parvularios ordinarios de tres comunidades autónomas
diferentes. Los instrumentos usados han sido grupos focales, un
cuestionario para evaluar la validez social del programa y diarios de campo
elaborados por las propias familias. Los resultados se analizan y discuten
en términos tanto de aportaciones del programa a la CS del niño
y a las competencias parentales como también de propuestas de mejora.The quality of a child’s interaction with their peers is the best indicator of
social competence and is determined by the use of effective and adequate
social strategies. However, children with intellectual development disorder
(IDD) show significant difficulties in acquiring social competence and, therefore, being fully accepted and included. The aim of this study
is to present families’ evaluations of the use of the Play Time/Social Time
program for the promotion of effective social strategies both at home and
at school. A total of nine families participated, with children between 3
and 5 years old with IDD enrolled in ordinary kindergartens in three
different autonomous communities. The study is based on focus groups,
a questionnaire to evaluate the social validity of the program, and field
diaries kept by the families themselves. The results are analyzed and discussed
in terms of both the program’s contributions to the child’s social
competence and parenting skills, as well as proposals for improvement.PsicologÃ
El Joc en el desenvolupament infantil
En el joc hi conflueixen i s’entrellacen múltiples capacitats psicològiques
de gran importà ncia en el desenvolupament infantil i juvenil. L’objectiu
d’aquest article ha estat analitzar el substrat psicològic de la conducta
lúdica en la seva gènesi i posterior evolució.
Hem parat especial atenció en l’aparició de la funció semiòtica, en els
processos cognitius que hi estan implicats i en el paper decisiu que hi
juga la comunicació. Finalment, reflexionem sobre una de les manifestacions
més genuïnes del comportament humà , la recursivitat, la qual
s’assoleix a través del llenguatge i el joc, se serveix d’aquests elements i,
al mateix temps, en propulsa el desenvolupament
Revista de logopedia, foniatrÃa y audiologÃa
Resumen basado en el de la publicaciónTÃtulo, resumen y palabras clave también en inglésExiste un amplio consenso en considerar la pragmática como el estudio del uso del lenguaje en contexto. A partir de esta definición tan indiscutible como vaga se van a exponer todos los matices que parecen significativos para comprender la complejidad de esta área de conocimiento. Tradicionalmente se han identificado los siguientes componentes básicos del lenguaje, cada uno con un dominio de estudio relativamente bien delimitado: fonética, fonologÃa, morfologÃa, sintaxis, semántica y pragmática. Sin embargo, cada vez más se ha cuestionado si la pragmática forma parte de este grupo o bien si se trata de un área transversal a todos estos componentes situada en una confluencia entre las ciencias cognitivas, la filosofÃa, la lingüÃstica y otras disciplinas. En este sentido, se hace una aproximación a la naturaleza interdisciplinar de la pragmática, asà como a su evolución y desarrollo.ES
Automatisme i control en el llenguatge
En la comprensió i la producció del llenguatge intervenen processos
automà tics i processos controlats. La diferència entre uns i altres estÃ
determinada pel grau d'implicació del sistema cognitiu en el processament,
el qual es pot inferir, en certa mesura, examinant el nivell de consciència
i voluntarietat presents en realitzar una tasca. L'objectiu d'aquest
article ha estat definir aquests processos i posar-se en relació amb un
marc teòric de referència. L'automatisme s'explica a partir de la hipòtesi
de la modularitat, mentre que els processos controlats, per la seva
estreta relació amb el sistema cognitiu, són interpretats des de diferents
marcs teòrics que abasten des de la perspectiva pragmà tica a la teoria de
la ment
El sentit de l'humor en els infants, una breu aproximació des de la psicologia cognitiva
El Sentit de l'humor en els infants : una breu aproximació des de la psicologia cognitiva
Darrerament hem investigat l’emergència del metallenguatge en els
infants en contextos d’interaccions comunicatives naturals (Ivern,
2006) i hem establert un sistema de categories metalingüÃstiques per
tal d’identifi car i conceptualitzar aquells comportaments relacionats
amb la refl exió sobre el llenguatge, tot emmarcat en una perspectiva
evolutiva. Els participants han estat 32 infants, 16 nens i 16 nenes,
d’edats compreses entre els 2 anys i 8 mesos i els 8 anys, tots ells de
parla castellana. Entre altres aspectes hem analitzat les funcions que
compleix, atenent especialment a la relació tripartida entre metallenguatge,
metacognició i recursivitat. En darrer terme, ens ha semblat
interessant analitzar la relació del metallenguatge amb la teoria de la
ment i el sentit de l’humor. La naturalesa metalingüÃstica de l’humor
ha estat estudiada des de principis dels anys setanta (Shultz, 1974 i
Cazden, 1976) fi ns l’actualitat (Puche, 2001; Puche i Lozano, 2002).
Bona part de l’nterès que ha desvetllat és per la seva importà ncia com
a indicador de l’activitat cognitiva. A continuació exposem una refl exió
breu sobre el paper que juga el sentit de l’humor en els infants des
de la perspectiva de la psicologia cognitiva