77 research outputs found
De novo SCN1A géndeletio terápiarezisztens Dravet-szindrómában
A Dravet-szindróma vagy régebbi nevén súlyos csecsemőkori myoclonusos epilepszia igen ritka formája az epilepsziának. Az autoszomális domináns öröklésmenetet mutató kórkép leggyakoribb oka a feszültségfüggő nátriumcsatorna alfa-1 alegységet kódoló SCN1A gén mutációja. Az esetek többségének hátterében de novo pontmutáció áll, azonban néhány betegben a gén kópiaszám-változása figyelhető meg. Az SCN1A gén által kódolt fehérje a neuronalis ingerület kiváltásában és vezetésében játszik szerepet. A génmutációk többsége következtében kialakuló funkcióvesztés a neuronalis hálózat fokozott ingerelhetőségéhez vezet, ami az epilepsziás görcsök kialakulását eredményezi. A szerzők intézetében 2013 óta elérhető az SCN1A gén kópiaszám-változásának (deletio/duplikáció) vizsgálata is a gén teljes szekvenálása mellett. Jelen közleményben egy 7 éves beteg esetét mutatják be, aki 2 éves betegút után került intézetükbe. A molekuláris genetikai vizsgálat, amely de novo SCN1A géndeletiót detektált heterozigóta formában, fényt derített a rendkívül terápiarezisztens görcsök hátterében az SCN1A gén asszociálta monogénes epilepszia szindrómára
Súlyos epilepsziás encephalopathia hátterében azonosított MECP2-gén-mutáció fiúbetegben = MECP2 mutation in a male patient identified in the background of severe epileptic encephalopathy
Absztrakt:
A szerzők egy negatív családi anamnézisű, súlyos, neonatalis kezdetű epilepsziás
encephalopathiában szenvedő, jelenleg kétéves fiúgyermek esetét mutatják be. A
terápiarezisztens epilepszia és az igen súlyos fejlődésbeli elmaradás
etiológiáját kiterjedt klinikai vizsgálatokkal sem sikerült tisztázni. Genetikai
okot feltételezve, külföldi genetikai laboratóriumban 128 gént tartalmazó
újgenerációs szekvenálási (NGS-) panelvizsgálatot indikáltak epilepsziás
encephalopathiát okozó betegségek irányában. A vizsgálat egy eddig ismeretlen
hemizigóta misszensz mutációt igazolt a MECP2-génben. A szerzők
az esetbemutatás kapcsán áttekintik a lányokban klasszikusan Rett-szindrómát
okozó, a MECP2-gén mutációi által előidézett idegfejlődési
rendellenességek spektrumát fiúkban. Más, X-hez kötött domináns öröklődésű
betegségekhez hasonlóan sokáig úgy gondolták, hogy a
MECP2-gén-mutációt hordozó fiúmagzatok életképtelenek,
napjainkra azonban ez a nézet megváltozott. A szerzők úgy tudják, hogy betegük
az első magyar fiúgyermek, akinél a MECP2-gén mutációja
igazolódott. Orv Hetil. 2019; 160(51): 2036–2039.
|
Abstract:
Here we report on a severe, neonatal onset epileptic encephalopathy manifested in
a currently 2-year-old boy with no family history of neurological disease.
Extensive clinical investigations were unable to clarify the etiology of the
infant’s condition characterized by drug-resistant seizures and markedly delayed
developmental skills. As in this class of disorders a genetic cause might be
identified, a next-generation sequencing (NGS) epilepsy panel examination
consisting of 128 genes was initiated for a correct diagnosis. The genetic
analysis identified a previously undescribed hemizygous missense mutation in the
MECP2 gene. Similarly to other, X-linked dominant
disorders, Rett syndrome was originally hypothesized to be lethal in males. This
theory, however, has been revised. The aim of this report is to review the wide
spectrum of neurodevelopmental diseases observed in male patients carrying
mutations in the MECP2 gene classically associated with Rett
syndrome in girls. To the author’s knowledge, this is the first report in
Hungary to document MECP2 mutation of a male patient diagnosed
by molecular genetic testing. Orv Hetil. 2019; 160(51): 2036–2039
A nagyobb méretű géndeletiók jelentősége a sclerosis tuberosa diagnosztikájában: az első magyar esetek bemutatása | Importance of gross deletions in the diagnosis of tuberous sclerosis complex: the first Hungarian cases
Absztrakt:
A sclerosis tuberosa nagyfokú fenotípusos heterogenitást mutató ritka betegség,
jellemző tünete a multiplex hamartomák megjelenése különböző szervekben.
Autoszomális domináns öröklődésmenetet mutat, hátterében két génnek, a
TSC1-nek, illetve a TSC2-nek a mutációi
állnak. Jelen közleményünkben két fiú, illetve két középkorú nőbeteg esetét
mutatjuk be, akiknél a TSC1/TSC2 génben
Sanger-szekvenálással kóroki eltérést nem tudtunk igazolni, azonban a multiplex
ligatiofüggő próba amplifikációjával különböző méretű deletiókat igazoltunk a
TSC2 különböző régióiban. Valamennyi beteg hordozza a
betegség jellegzetes vezető klinikai tüneteit, azonban az egyéni fenotípusos
variabilitásuk rendkívüli módon különbözik. Közleményünkkel a nagyobb méretű
géndeletiók relatív gyakori előfordulására hívjuk fel a figyelmet. Orv Hetil.
2017; 158(30): 1188–1194.
|
Abstract:
Tuberous sclerosis complex is a rare disease with high phenotypic heterogeneity,
characterized by the appearance of multiplex hamartomas in the different organs.
The disease is inherited by autosomal dominant manner, due to the mutations of
two genes: the TSC1 or the TSC2. In this
publication we present the cases of two young male and two middle-aged female
patients, where pathogenetic differences of TSC1/TSC2 could not
be verified by Sanger sequencing. However, multiplex ligation-dependent probe
amplification confirmed different sizes of deletions in different regions of the
TSC2 gene. All patients carry the typical clinical signs of
the disease. However, the individual phenotypic variability is very different.
With this manuscript, we would like to draw attention to the relative frequent
rate of gross gene deletions. Orv Hetil. 2017; 158(30): 1188–1194
Deletion of 4q28.3-31.23 in the background of multiple malformations with pulmonary hypertension
The 4q deletion syndrome shows a broad spectrum of clinical manifestations consisting of key features comprising
growth failure, developmental delay, craniofacial dysmorphism, digital anomalies, and cardiac and skeletal defects.
We have identified a de novo interstitial distal deletion in a 9 month-old girl with growth failure, developmental
delay, ventricular septum defect in the subaortic region, patent foramen ovale and patent ductus arteriosus, vascular
malformation of the lung, dysgenesis of the corpus callosum and craniofacial dysmorphism using array-comparative
genomic hybridization. This de novo deletion is located at 4q28.3-31.23 (136,127,048 - 150,690,325), its size is 14.56 Mb,and contains 8 relevant genes (PCDH18, SETD7, ELMOD2, IL15, GAB1, HHIP, SMAD1, NR3C2) with possible contributions
to the phenotype. Among other functions, a role in lung morphogenesis and tubulogenesis can be attributed to the
deleted genes in our patient, which may explain the unique feature of vascular malformation of the lung leading to
pulmonary hypertension. With the detailed molecular characterization of our case with 4q- syndrome we hope to
contribute to the elucidation of the genetic spectrum of this disorder
Két generációban megfigyelhető mitokondriális DNS A8344G mutáció | A8344G mitochondrial DNA mutation observed in two generations
Absztrakt:
Közleményünkben egy 62 éves anya és 41 éves lánya esetét ismertetjük. A mater
neurológiai tünetei több évtizede ismertek, lányánál pedig 15 éves kivizsgálás
után került sor a betegségdiagnosztizálásra. Intézetünkben a perifériás vérből
izolált DNS-mintán indult célzott vizsgálat mitokondriális mutáció irányába. A
szekvenciaferogram alapján 90% feletti heteroplazmiát mutató tranzíciót sikerült
kimutatni. A klinikai fenotípus kétséget kizáróan egyik esetben sem volt
karakterisztikus MERRF-szindrómára; a felnőttkori észlelés mellett a lipomák
jelenléte sem típusos. Az évtizeden túli diagnosztikai Odüsszeia itt is arra
utal, hogy hazánkban a mitokondriális DNS betegségei még mindig
aluldiagnosztizáltak. Orv. Hetil., 2017, 158(12), 468–471.
|
Abstract:
This article presents the case of a 62-year-old mother and her 41-year-old
daughter, who have had severe neurological symptoms for a few decades. After a
long investigation period the definite diagnosis of MERRF syndrome was
confirmed. After DNA isolation from our patient’s blood sample we examined the
mitochondrial DNA with direct sequencing. An adenine-guanine substitution was
detected in the tRNA gene at position 8344, based on the sequence ferogram the
heteroplasmy was over 90%. The clinical phenotype was not clearly characteristic
for MERRF syndrome, adult-onset and lipomas are not typical in this disease. In
our case report we would like to draw attention to the great phenotypic
variation of the mitochondrial diseases and we emphasize that these disorders
are underdiagnosed in Hungary even today. Orv. Hetil., 2017,
158(12), 468–471
Generalizált epilepszia hátterében azonosított ioncsatorna-génmutáció ritka formája = A rare form of ion channel gene mutation identified as underlying cause of generalized epilepsy
Absztrakt:
A molekuláris genetikai technológiák fejlődése következtében egyre több, korábban
idiopátiásnak tartott betegség hátterében ismerjük meg a genetikai eltérést. A
generalizált epilepsziában szenvedő, a betegség lefolyása során
epilepsziaszindrómát váltó, jó intellektusú, kiterjedt hipopigmentált folttal
rendelkező fiúgyermek célzott genetikai vizsgálata neurocutan szindróma irányába
nem hozott eredményt. Teljesexom-szekvenálás során egy
kálium-klorid-kotranszporter génjének heterozigóta misszensz mutációja
igazolódott, ami a fenotípussal összevetve, az irodalomban az idiopátiás
generalizált epilepszia 14-es típusaként ismert epilepsziaszindróma diagnózisát
támasztja alá. Orv Hetil. 2019; 160(21): 835–838.
|
Abstract:
The advances in molecular genetic methods has lead to the discovery of the
genetic alterations that underlie the etiology of most diseases previously held
to be idiopathic. Targeted genetic examination of a pediatric male patient
showing a normal intellect, an extended area of skin hypopigmentation, and
suffering from generalized epilepsy displaying a switch in epilepsy syndrome
during the course of the disease towards a neurocutaneous syndrome was
unsuccessful. Whole-exome sequencing identified a heterozygous missense mutation
in a potassium chloride cotransporter gene, which together with the phenotype
underscores the diagnosis of an epilepsy syndrome known in the literature as
idiopathic generalized epilepsy type 14. Orv Hetil. 2019; 160(21): 835–838
Génvizsgálat Treacher Collins-szindrómában
A Treacher Collins-szindróma a mandibulofacialis dysostosisok csoportjába tartozó kórkép. Főbb jellegzetességei a maxillaris és mandibularis dysostosis, az antimongoloid szemrések, az alsó szemhéj colobomája, illetve a vezetéses halláscsökkenés. A szindrómával járó tünetek egyénenként és családon belül is nagyon eltérőek lehetnek; legenyhébb formái csaknem észrevehetetlenek, míg a súlyosabb esetekben az életet veszélyeztető légúti szövődmények léphetnek fel. Hátterében az esetek döntő többségében a TCOF1-gén eltérései játszanak szerepet, mely eltérések autoszomális domináns módon öröklődnek. Esetbemutatásunk célja, hogy felhívjuk a figyelmet a genetikai vizsgálat elvégzésének fontosságára olyan, klinikailag jól felismerhető tünetegyüttes, mint a Treacher Collins-szindróma esetén. Bár a betegség a klinikai kép alapján diagnosztizálható, az ismétlődés kockázatát csak úgy tudjuk pontosan meghatározni, ha ismerjük a családtagok genotípusát. A bemutatott család több tagjánál kimutatható volt a TCOF1-gén mutációja, annak ellenére, hogy klinikai tünetük nem volt. A jelenség magyarázata az inkomplett penetrancia, azaz a hibás gén fenotípusosan nem kerül kifejeződésre
A 22-es csapdája? A 22q11 kromoszóma deletiós szindróma változatos klinikai megjelenése két eset kapcsán
Absztrakt
A 22q11 deletiós szindróma szerteágazó klinikai tüneteket mutató, általában
jellegzetes arcdysmorphiával és többszörös fejlődési rendellenességgel járó
tünetegyüttes. A diagnózis megállapítása a jellegzetes tünetek együttállása
esetén a mindennapi gyakorlatban célzott in situ fluoreszcens
hibridizációs próbával lehetséges. A bemutatásra kerülő két beteget a szerzők
több éven keresztül követték genetikai tanácsadójukban minor anomáliák és
fejlődési rendellenességek miatt, de a vizsgálatokkal definitív diagnózishoz nem
jutottak. A szerzők intézetében évek óta alkalmazott array komparatív
genomhibridizációs módszerrel vizsgálva mindkét betegnél a 22-es kromoszóma
hosszú karján a 11.2 régió deletiója igazolódott. A szerzők a 22q11 kromoszóma
deletiós szindróma gyakoriságára, szerteágazó fenotípusos megjelenésére hívják
fel a figyelmet, amelynek felderítésében az új molekuláris genetikai módszer
lehet segítségre. Orv. Hetil., 2015, 156(45), 1834–1838
Neuroacanthocytosis diagnózisa új generációs exom-szekvenálással | Neuroacanthocytosis diagnosis with new generation whole exome sequencing
Absztrakt:
Egy Huntington-betegségre utaló tünetegyüttest produkáló betegben a huntingtin
mutáció negatív volta miatt nemzetközi kollaboráció keretén belül
exom-szekvenálás (whole exome sequencing – WES) készült. Betegünkben a WES során
a VPS13A gén 34 exonjában egy homozigóta G>A cserét
detektáltunk, ami az 1301-es kodonon egy prematurus stopkodont eredményez. Az
eltérés ismert patogén mutáció. Közleményünkben a módszer fontosságára
szeretnénk rámutatni nagyon ritka, nem specifikus megjelenést mutató neurológiai
kórképek diagnosztikájában. Orv Hetil. 2017; 158(42): 1681–1684.
|
Abstract:
In a patient with marked symptoms of Huntington disease after the huntingtin
testing, which gave normal result, a whole exome sequencing (WES) has been
performed based on an international collaboration. A homozygous G>A nucleotid
change in the exon 34 of the VPS13A gene has been detected with
WES, a mutation resulting in a premature stop codon at the position 1301. This
change is a known pathogenic mutation. The aim of this article is to draw
attention on the importance of the WES in the diagnosis of rare neurological
diseases without any specific symptoms. Orv Hetil. 2017; 158(42): 1681–1684
- …