5 research outputs found
NÀringsintag och utslÀpp av vÀxthusgaser frÄn svenska matvanor ur ett epidemiologiskt perspektiv
Studierna i denna avhandling undersöker:
o Hur vÀl en enkÀt med frÄgor om matvanor skattar utslÀpp av vÀxthusgaser
(klimatgaser) frÄn mat jÀmfört med en referensmetod (delstudie I).
o Om nÀringsintag och följsamhet till nÀringsrekommendationer skiljer sig mellan
personer med höga respektive lÄga utslÀpp av vÀxthusgaser frÄn maten (delstudie II).
Inom epidemiologisk forskning anvÀnds ofta enkÀter för att mÀta matvanor. För att kunna
studera hur matvanor med olika utslÀpp av vÀxthusgaser frÄn maten Àr kopplade till hÀlsa
och sjukdom i framtida studier Àr det viktigt att anvÀnda pÄlitliga mÀtmetoder.
Avhandlingens första delstudie utvÀrderar hur vÀl frekvensfrÄgeformulÀret Meal-Q
skattar mÀngden vÀxthusgasutslÀpp frÄn mat. Studien anvÀnder data frÄn VALMA-studien
dÀr deltagarna fyllde i Meal-Q tvÄ gÄnger med tre veckors mellanrum och förde matdagbok
under en vecka. Alla livsmedel i Meal-Q och dagboken kopplades till data över
vÀxthusgasutslÀpp frÄn livscykelanalyser. DÀrefter kunde vÀxthusgasutslÀpp för varje
deltagare skattas utifrÄn vilka livsmedel de Àtit, hur ofta de Àtit olika livsmedel och hur
stora portioner de Àtit. Meal-Q utvÀrderades med avseende pÄ validitet och
reproducerbarhet. Validiteten utvÀrderades genom att data frÄn första skattningen med
Meal-Q jÀmfördes med data frÄn matdagboken. Reproducerbarheten utvÀrderades genom
att data frÄn första och andra skattningen med Meal-Q jÀmfördes.
Validiteten och reproducerbarheten för Meal-Q var hög. Skattningen av utslÀpp av
vÀxthusgaser frÄn maten var högre för dagboken jÀmfört med Meal-Q, vilken beror pÄ att
dagboken fÄngar hela kosten, och dÀrmed större andel av vÀxthusgasutslÀppet, jÀmfört med
Meal-Q, som fÄngar en stor del av deltagarnas matvanor, men inte hela kosten. Trots att
Meal-Q underskattar utslÀppen av vÀxthusgaser frÄn maten gav Meal-Q en god rankning av
deltagarna utifrÄn utslÀppen, jÀmfört med dagboken.
Slutsatsen Àr att Meal-Q kan skatta vÀxthusgasutslÀpp frÄn maten pÄ ett tillfredsstÀllande
sÀtt och att enkÀten Àr lÀmpligt att anvÀndas i framtida epidemiologiska studier dÀr
deltagare ska rangordnas utifrÄn mÀngden vÀxthusgasutslÀpp frÄn maten.
Livsmedel ger upphov till olika höga vÀxthusgasutslÀpp och det Àr stor variation i utslÀpp,
Àven för livsmedel som har liknande nÀringsinnehÄll. Nötkött och mejeriprodukter leder
generellt till höga utslÀpp av vÀxthusgaser samtidigt som de innehÄller mÄnga viktiga
nÀringsÀmnen som behöver ersÀttas om intaget av nötkött och mejeriprodukter minskas.
Men alla klimatsmarta livsmedel Àr inte nÀringsrika och alla nÀringsrika livsmedel Àr inte
klimatsmarta.
Avhandlingens andra delstudie undersöker nÀringsintag och följsamhet till nÀringsrekommendationer
för svenskar med höga respektive lÄga vÀxthusgasutslÀpp frÄn maten.
Studien anvÀnder data frÄn den senaste svenska nationella matvaneundersökningen,
Riksmaten vuxna 2010-11, dÀr deltagarna förde matdagbok under fyra dagar. PÄ liknande
sÀtt som i den första studien kopplades alla livsmedel i dagboken till data över
vÀxthusgasutslÀpp frÄn livscykelanalyser och utslÀpp av vÀxthusgaser för varje deltagare
skattades.
Studien visar att vÀxthusgasutslÀpp frÄn matvanor var 1.5 ton koldioxidekvivalenter (CO2e)
per Är för kvinnor och 2.0 ton CO2e per Är för mÀn, men att det fanns en stor variation i
mÀngden utslÀpp. UtslÀppen varierade mellan 0.2-4.3 ton CO2e för kvinnor och mellan 0.7-
6.1 ton CO2e för mÀn. Deltagarna Àter olika stora portioner pÄ grund av kroppsstorlek och
energiförbrukning och studiens syfte var inte att jÀmföra vÀxthusgasutslÀpp mellan
deltagare som Àter stora respektive smÄ portioner. För att studera kvaliteten av deltagarnas
matintag (olika livsmedel) istÀllet för kvantiteten (olika portionsstorlekar) energijusterades
utslÀppen av vÀxthusgaser. NÀr vÀxthusgasutslÀppen justerades för energiintaget minskade
skillnaden mellan kvinnor och mÀn och utslÀppen frÄn maten var 6% lÀgre för kvinnor
jÀmfört med mÀn. Deltagarna delades sedan in i fyra grupper utifrÄn energijusterade
vÀxthusgasutslÀpp.
Det var överlag smÄ skillnader i nÀringsintag mellan den lÀgsta och högsta utslÀppsgruppen.
De största skillnaderna gÀllde intaget av protein och kolhydrater. Gruppen med högst
utslÀpp fick stor andel av sin energi frÄn protein jÀmfört med lÀgsta gruppen, medan den
lÀgsta gruppen fick mer energi frÄn kolhydrater och tillsatt (raffinerat) socker jÀmfört med
högsta gruppen. Den lÀgsta gruppen hade Àven högre intag av fibrer och fullkorn jÀmfört
med högsta utslÀppsgruppen. Trots att gruppen med lÀgst utslÀpp av vÀxthusgaser frÄn
maten Ät mer sockerrika produkter sÄ var deras nÀringsintag överlag lika bra eller bÀttre
jÀmfört med de som hade högst utslÀpp av vÀxthusgaser.
För att nÄ det globala klimatavtalet behöver utslÀppen av vÀxthusgaser minska dramatiskt.
Denna avhandling visar att det finns stor variation i utslÀpp av vÀxthusgaser frÄn svenska
matvanor och att det Àr möjligt att ha matvanor med lÄga utslÀpp av vÀxthusgaser och
samtidigt ha hög följsamhet till nÀringsrekommendationerna.
Ett naturligt nÀsta steg Àr att studera matvanorna hos deltagarna vars matvanor uppnÄdde
nÀringsrekommendationerna, men samtidigt hade lÄga utslÀpp. Vilka livsmedel Àr det som
bidrar med de olika nÀringsÀmnena och i hur mycket Àter deltagarna av olika livsmedel?
Det Àr Àven önskvÀrt att framtida forskning testar och utvÀrderar olika sÀtt att Àta hÀlsosamt
och klimatsmart exempelvis inom offentliga mÄltider
Recommended from our members
Diet-related greenhouse gas emissions assessed by a food frequency questionnaire and validated using 7-day weighed food records
Background: The current food system generates about 25 % of total greenhouse gas emissions (GHGE), including deforestation, and thereby substantially contributes to the warming of the earthâs surface. To understand the association between food and nutrient intake and GHGE, we therefore need valid methods to assess diet-related GHGE in observational studies. Methods: Life cycle assessment (LCA) studies assess the environmental impact of different food items. We linked LCA data expressed as kg carbon dioxide equivalents (CO2e) per kg food product to data on food intake assessed by the food frequency questionnaire (FFQ) Meal-Q and validated it against a 7-day weighed food record (WFR). 166 male and female volunteers aged 20â63 years completed Meal-Q and the WFR, and their food intake was linked to LCA data. Results: The mean GHGE assessed with Meal-Q was 3.76 kg CO2e per day and person, whereas it was 5.04 kg CO2e using the WFR. The energy-adjusted and deattenuated Pearson and Spearman correlation coefficients were 0.68 and 0.70, respectively. Moreover, compared to the WFR, Meal-Q provided a good ranking ability, with 90 % of the participants classified into the same or adjacent quartile according to their daily average CO2e. The Bland-Altman plot showed an acceptable level of agreement between the two methods and the reproducibility of Meal-Q was high. Conclusions: This is the first study validating the assessment of diet-related GHGE by a questionnaire. The results suggest that Meal-Q is a useful tool for studying the link between food habits and CO2e in future epidemiological studies. Electronic supplementary material The online version of this article (doi:10.1186/s12940-016-0110-7) contains supplementary material, which is available to authorized users
Adherence to dietary recommendations for Swedish adults across categories of greenhouse gas emissions from food
Additional file 1: Table S1. of Diet-related greenhouse gas emissions assessed by a food frequency questionnaire and validated using 7-day weighed food records
Data from life cycle assessment (LCA) studies expressed as carbon dioxide equivalents (CO2e) per kg of food product. Fig. S1. Scatter plot with crude CO2e assessed by Meal-Q on the vertical axis and crude CO2e assessed by WFR on the horizontal axis, for participants included in the validation analysis. Fig. S2. Bland-Altman plot showing the difference in crude CO2e assessed by Meal-Q and the WFR plotted against the mean of the two methods, for participants included in the validation analysis. Fig. S3. Scatter plot with crude CO2e assessed by the first Meal-Q on the vertical axis and crude CO2e assessed by the second Meal-Q on the horizontal axis, for participants included in the reproducibility analysis. Fig. S4. Bland-Altman plot showing the difference in crude CO2e assessed by the first and second Meal-Q plotted against the mean of the two methods, for participants included in the reproducibility analysis. (DOCX 56 kb