28 research outputs found
Jedan bombon ili dva u dobi od šest godina: ima li važnosti za kasniji školski život i zašto?
This study explored the role of early delay of gratification (DoG) and its positive
outcomes in the child’s later school life. More specifically, it investigated whether
DoG measured in six-year-old preschool children predicts their subsequent
emotional intelligence, quality of school life and life satisfaction in higher grades
of elementary school. Also, the mediating role of emotional intelligence in the
relationship between delay of gratification at preschool age and subsequent quality
of school life and life satisfaction was also examined.
The sample comprised 141 students (48.2 % girls). Delay of gratification (DoG)
was measured among six-year-old children; other measurement for one part of the
sample was done at the seventh, and for the other part at the eighth grade. DoG
was measured by the DoG task: children may eat one tempting treat immediately
or they may earn a larger serving by waiting for an unspecified amount of time,
doing assessment tasks. Other measurements included the Emotional Intelligence
Scale (Wong & Low, 2002), the Quality of School Life Questionnaire (Leonard, 2002;
Raboteg Šarić et al., 2009) and the Students’ Life Satisfaction Scale (Huebner, 1991).
It was found that students who succeeded in delaying gratification at preschool
age had subsequently higher life satisfaction, higher sense of school achievement,
and higher emotional intelligence (the use of emotions to facilitate performance
and regulation of emotions in the self). Mediation analyses found that the overall
emotional intelligence mediates the relationship between DoG and life satisfaction.
Also, the component of emotional intelligence called the Use of emotions to facilitate
performance was deemed a significant mediator between DoG and a sense of
scholarly achievement. It can be concluded that the strengthening of regulatory mechanisms in preschool age
may be beneficial for both life satisfaction and the sense of academic achievement
in higher grades of elementary school.U ovom istraživanju ispitivala se ulogu rane odgode zadovoljenja i njezine
pozitivne ishode u kasnijem djetetovom životu. Više specifično, nastojalo se utvrditi
je li izmjerena odgoda zadovoljstva šestogodišnjaka predviđa njihovu kasniju
emocionalnu inteligenciju, kvalitetu školskoga života i zadovoljstva životom u
višim razredima osnovne škole. Osim toga, nastojala se istražiti posrednička uloga
emocionalne inteligencije u odnosu između odgode zadovoljenja u predškolskoj
dobi i kasnije kvalitete školskoga života i životnoga zadovoljstva životom.
Uzorak je uključivao 141 učenika (48,2 % djevojčica). Odgoda zadovoljenja
izmjerena je u populaciji šestogodišnjaka; drugo mjerenje za jedan dio uzorka
učinjeno je u sedmom, a za drugi dio uzorka u osmom razredu. Odgoda
zadovoljenja izmjerena je zadatkom odgode zadovoljenja: djeca su imala priliku
pojesti jedan primamljiv slatkiš odmah ili su mogla odabrati više slatkiša ako čekaju
određeno vrijeme, dok rade zadatke procjene. Ostali mjerni instrumenti bili su
Skala emocionalne inteligencije (Wong i Low, 2002), Upitnik o kvaliteti školskog
života (Leonard, 2002; Raboteg Šarić i sur., 2009) i Skala učeničkog zadovoljstva
životom (Huebner, 1991).
Rezultati istraživanja pokazuju da su učenici koji su uspjeli odgoditi zadovoljenje u
predškolskoj dobi kasnije bili zadovoljniji životom, imali veći osjećaj akademskoga
postignuća i višu emocionalnu inteligenciju (upotreba emocija za olakšavanje
izvedbe i unutarnje regulacije emocija). Analize medijacije polučile su rezultate koji
govore u prilog tome da je cjelokupna emocionalna inteligencija posrednik u odnosu
između odgode zadovoljenja i životnoga zadovoljstva. Osim toga, sastavnica
emocionalne inteligencije koja olakšava izvedbu smatra se značajnim posrednikom
između odgode zadovoljenja i percepcije važnosti školskoga postignuća.
Može se zaključiti da jačanje regulatornih mehanizama u predškolskoj dobi može
biti korisno za oboje - zadovoljstvo životom i doživljaj smisla postignuća u višim
razredima osnovne škole
Predviđanje rodnih razlika u školskom uspjehu i socijalnoj prihvaćenosti: uloga odgode zadovoljstva
The study explored whether delay of gratification measured
in 6-year old preschool children, incrementally predicts their
subsequent academic achievement and social acceptance in
elementary school above cognitive abilities. The role of
gender in this relationship was also examined. The sample
comprised 99 girls and 120 boys attending fourth, fifth and
sixth grades. The study was longitudinal with two
measurement points: measures of cognitive abilities and
delay of gratification were taken at the age of 6, while
measures of academic achievement (GPA, grade in Croatian
language and math) and social acceptance, measured with
the sociometric technique, were taken between the age of 10
and 12 years. It was confirmed that delay of gratification
predicted both subsequent academic achievement and social
acceptance in elementary school above cognitive abilities,
but more strongly for boys than for girls. Also, delay of
gratification mediated the relationship between gender and
all four dependent variables. Gender differences in social
acceptance, Croatian and math grades were partially
explained and gender differences in GPA were fully
explained by gender differences in delay of gratification
measured at preschool age.Cilj istraživanja bio je ispitati predviđa li odgađanje
zadovoljstva mjereno u dobi od 6 godina kasniji školski
uspjeh i socijalnu prihvaćenost u osnovnoj školi, povrh
mentalnih sposobnosti. Ispitana je i uloga roda u ovom
odnosu. U istraživanju je sudjelovalo 99 djevojčica i 120
dječaka četvrtog, petog i šestog razreda osnovne škole.
Istraživanje je bilo longitudinalnoga tipa u dvije točke, pri
čemu su kognitivne sposobnosti i odgoda zadovoljstva
mjereni u dobi od šest godina, dok su mjere akademskoga
postignuća (opći uspjeh, ocjena iz hrvatskoga jezika, ocjena
iz matematike) i socijalna prihvaćenost mjerena
sociometrijskim testom prikupljene u drugoj točki, u dobi
između 10. i 12. godine. Potvrđeno je da odgoda
zadovoljstva, osim kognitivne zrelosti, predviđa kasniji školski
uspjeh i socijalnu prihvaćenost u osnovnoj školi, ali u većoj
mjeri za dječake nego za djevojčice. Također, odgoda
zadovoljstva bila je medijator u odnosu između roda i sve 4
zavisne varijable. Rodne razlike u socijalnoj prihvaćenosti,
ocjenama iz hrvatskoga jezika i matematike bile su
djelomično, a u općem uspjehu potpuno, posredovane
rodnim razlikama u odgodi zadovoljstva mjerenoj u
predškolskoj dobi
Učinci nepovoljnih obiteljskih okolnosti na delinkvenciju muških i ženskih adolescenata
The purpose of this paper is to examine the direct and serial
indirect effects of ecological family disadvantage on adolescent
male and female delinquency through poor parental
monitoring and deviant peer association. Data used in this
paper are collected on a sample of 528 Croatian high-school
students (374 males) aged between 15 and 17. Participants
self-reported their delinquency, and completed questionnaires
about their familial disadvantage, parental monitoring, and
their association with deviant peers. PROCESS macro for SPSS
was used to test the proposed direct and indirect effects. The
results showed that ecological family disadvantage had a direct
effect on more pronounced male delinquency. There was no
significant serial indirect effect of ecological family
disadvantage on male delinquency through the two presumed
mediators, but there was significant indirect effect of ecological
family disadvantage on male delinquency through their
increased deviant peer association. In females, no significant
direct or indirect effects were found. The results point to gender
specific mechanisms by which ecological family disadvantage
contributes to adolescent delinquency, and thus make a
significant contribution to the literature on this topic.Cilj ovog rada jest ispitati izravne i neizravne učinke
ekoloških obiteljskih nepovoljnih prilika na delinkventno
ponašanje mladića i djevojaka kroz loš roditeljski nadzor i
druženje s devijantnim vršnjacima. Podatci upotrijebljeni u
ovom radu prikupljeni su na uzorku od 528 hrvatskih
srednjoškolaca (374 mladića) između 15 i 17 godina.
Kako bi se provjerili pretpostavljeni izravni i neizravni
učinci, uzet je PROCESS makro za SPSS. Rezultati su
pokazali da ekološke obiteljske nepovoljne prilike imaju
izravan učinak na izraženije delinkventno ponašanje
mladića. Nije pronađen značajan serijalni neizravni
učinak ekoloških nepovoljnih obiteljskih prilika na
delinkventno ponašanje mladića kroz dva pretpostavljena
medijatora, ali je utvrđen neizravan učinak ekoloških
nepovoljnih obiteljskih prilika na delinkventno ponašanje
mladića kroz njihovo izraženije druženje s devijantnim
vršnjacima. Na uzorku djevojaka nisu pronađeni ni značajni
izravni ni neizravni učinci. Rezultati upućuju na spolno
specifične mehanizme kroz koje ekološke nepovoljne
obiteljske prilike pridonose delinkventnom ponašanju
adolescenata i važan su doprinos literaturi na ovom
području
Učinci nepovoljnih obiteljskih okolnosti na delinkvenciju muških i ženskih adolescenata
The purpose of this paper is to examine the direct and serial
indirect effects of ecological family disadvantage on adolescent
male and female delinquency through poor parental
monitoring and deviant peer association. Data used in this
paper are collected on a sample of 528 Croatian high-school
students (374 males) aged between 15 and 17. Participants
self-reported their delinquency, and completed questionnaires
about their familial disadvantage, parental monitoring, and
their association with deviant peers. PROCESS macro for SPSS
was used to test the proposed direct and indirect effects. The
results showed that ecological family disadvantage had a direct
effect on more pronounced male delinquency. There was no
significant serial indirect effect of ecological family
disadvantage on male delinquency through the two presumed
mediators, but there was significant indirect effect of ecological
family disadvantage on male delinquency through their
increased deviant peer association. In females, no significant
direct or indirect effects were found. The results point to gender
specific mechanisms by which ecological family disadvantage
contributes to adolescent delinquency, and thus make a
significant contribution to the literature on this topic.Cilj ovog rada jest ispitati izravne i neizravne učinke
ekoloških obiteljskih nepovoljnih prilika na delinkventno
ponašanje mladića i djevojaka kroz loš roditeljski nadzor i
druženje s devijantnim vršnjacima. Podatci upotrijebljeni u
ovom radu prikupljeni su na uzorku od 528 hrvatskih
srednjoškolaca (374 mladića) između 15 i 17 godina.
Kako bi se provjerili pretpostavljeni izravni i neizravni
učinci, uzet je PROCESS makro za SPSS. Rezultati su
pokazali da ekološke obiteljske nepovoljne prilike imaju
izravan učinak na izraženije delinkventno ponašanje
mladića. Nije pronađen značajan serijalni neizravni
učinak ekoloških nepovoljnih obiteljskih prilika na
delinkventno ponašanje mladića kroz dva pretpostavljena
medijatora, ali je utvrđen neizravan učinak ekoloških
nepovoljnih obiteljskih prilika na delinkventno ponašanje
mladića kroz njihovo izraženije druženje s devijantnim
vršnjacima. Na uzorku djevojaka nisu pronađeni ni značajni
izravni ni neizravni učinci. Rezultati upućuju na spolno
specifične mehanizme kroz koje ekološke nepovoljne
obiteljske prilike pridonose delinkventnom ponašanju
adolescenata i važan su doprinos literaturi na ovom
području
Prepoznavanje i reagiranje budućih učitelja razredne nastave na vršnjačko zlostavljanje
Rad ispituje reakcije budućih učitelja na incidente vršnjačkog zlostavljanja opisane u vinjetama. Uzorak čine studenti koji se obrazuju za učitelje razredne nastave u osnovnoj školi na Učiteljskom fakultetu u Zagrebu, Hrvatska (poučavaju učenike stare 7 - 10 godina) (N=166; 97% ženskih ispitanika).
Prezentirane su vinjete koje prikazuju verbalno, fizičko i relacijsko zlostavljanje u dvije varijante: u jednoj su i zlostavljač i žrtva bili dječaci, a u drugoj djevojčice. 39% ispitanika točno percipira relacijsko zlostavljanje, dok 73% točno kvalificira verbalno zlostavljanje. Relacijsko zlostavljanje se procjenjuje najmanje teškim ponašanjem od sva tri tipa zlostavljanja. Za relacijsko zlostavljanje ispitanici su preporučivali manju razinu intervencije učitelja nego za
verbalno i fizičko zlostavljanje.
Nije bilo razlike u težini procijenjenih incidenata, niti u težini preporučenih reakcija učitelja ovisno o tome je li zlostavljanje bilo između dječaka ili između djevojčica. Raspravljane su implikacije rezultata na edukaciju učitelja o postupanju u vršnjačkom zlostavljanju
Zanesenost u akademskim aktivnostima i dobrobit studenata
Zanesenost je izrazito ugodno psihološko stanje koje ljudi doživljavaju kada su u tolikoj mjeri usmjereni na aktivnost kojom se trenutno bave da su potpuno njome zaokupljeni. Glavni je uvjet za pojavu stanja zanesenosti ravnoteža između izazova i vještina, pri čemu i izazovi i vještine moraju za pojedinca biti iznadprosječni. Zanesenost se najčešće istraživala u slobodnim aktivnostima, ali je ljudi doživljavaju i u aktivnostima koje su nametnute ili u njima ima manje slobode izbora, kao što su posao i obrazovanje. Zanesenost ima pozitivne posljedice ne samo na učinkovitost u različitim područjima života nego i na dobrobit pojedinca. I u akademskom je kontekstu zanesenost povezana s različitim pozitivnim ishodima, uključujući bolje svladavanje nastavnog programa, veća akademska postignuća, ali i veću dobrobit studenata. Kada je u pitanju studentska populacija, iskustva zanesenosti u akademskim aktivnostima manje su učestala nego u ostalim područjima studentskog života (slobodno vrijeme, uobičajene svakodnevne aktivnosti, povremeni posao), ali je veza između zanesenosti i dobrobiti najizraženija upravo u akademskom kontekstu. U ovom se radu daje pregled istraživanja akademske zanesenosti u studentskoj populaciji, posebno onih koja upućuju na moguće uzroke navedene povezanosti, kao što su važnost i korisnost akademskih aktivnosti za ostvarenje budućih životnih ciljeva, važnost akademskih aktivnosti za izgradnju socijalnog identiteta te smanjenje akademskog stresa i sagorijevanja.<br /
Pathological videogame use: the role of gender, self-esteem and educational context
Racionala istraživanja: Istraživanje ispituje čimbenike povezane s patološkim igranjem videoigara, tj. ovisnosti o videoigrama (OV) u adolescenciji. Prvi cilj rada bio je ispitati prevalenciju ovisnosti o videoigrama kod učenika srednjih škola iz Zagreba i okolice. Drugi cilj je bio ispitati odnos spola, samopoštovanja i edukacijske sredine prema sklonosti patološkom igranju videoigara. Metoda: U ispitivanju je sudjelovalo 184 (56,5 % djevojaka) učenika iz gimnazija i 143 (44,1% djevojaka) učenika srednjih strukovnih škola. Patološko igranje videoigara mjereno je modifi ciranom skalom Youngove za mjerenje ovisnosti o internetu, a samopoštovanje Rosenbergovom skalom. Rezultati: Većina ispitanika klasifi cirana je u nepatološke igrače videoigara, a samo malen broj u patološke igrače videoigara
(13.1% mladića i 1.8% djevojaka). Rezultati ANOVA-e pokazali su značajne sve glavne efekte i trosmjernu interakciju između spola, edukacijskog konteksta i samopoštovanja. Muški spol, nisko samopoštovanje i pohađanje strukovne škole bili su povezani s povećanom sklonosti ovisnosti o videoigrama. Veza između niskog samopoštovanja i sklonosti ovisnosti o videoigrama pojačava se u edukacijskom kontekstu gimnazija kod mladića, ali ne i kod djevojaka. Rezultati mogu predstavljati prvi pokušaj procjene prevalencije patološkog igranja videoigara kod adolescenata zagrebačkog područja Hrvatske. Dodatno, rezultati sugeriraju različitu ulogu niskog samopoštovanja za mladiće i za djevojke u kompetitivnom i akademski zahtjevnijem kontekstu.Rationale: This research examined factors associated with pathological use of video games, i.e. videogames addiction (VA) in adolescence. The first aim of the study was to investigate prevalence of addiction to videoames among secondary school students in Zagreb area in Croatia. The second aim was to examine the relationship of gender, self-esteem and educational context
in tendency toward pathological videogaming. Method: A sample of 184 (56,5 % female) students from gymnasia and 143 (44,1% female) students from professional schools took part in the study. Videogame addiction was assessed using the modifed version of Young Internet Addiction Diagnostic Questionnaire, and self-esteem by Rosenberg Self-esteem scale. Results: The majority of respondents were classified as normal users of the video games while only minority as patological video users (13.1% of boys and 1.8% of girls). ANOVA results revealed significant all main effects and a significant three-way interaction among gender, education conteext and self-esteem. Being male, having low self-esteem and attending professional school were factors associated with increased tendency to VA. Gymnasian educational context exacerebated the link between poor self-esteem and videogame addiction for boys, but not for girls. The results can be interpreted as a first hint for a prevalence estimation of pathological video gaming in Croatian adolescents from Zagreb area. Additionally, results suggested different role of low self-esteem for boys and for girls in competitive and academically demanding context
Flujo en las actividades académicas y el bienestar de los estudiantes
Zanesenost je izrazito ugodno psihološko stanje koje ljudi doživljavaju kada su u tolikoj mjeri usmjereni na aktivnost kojom se trenutno bave da su potpuno njome zaokupljeni. Glavni je uvjet za pojavu stanja zanesenosti ravnoteža između izazova i vještina, pri čemu i izazovi i vještine moraju za pojedinca biti iznadprosječni. Zanesenost se najčešće istraživala u slobodnim aktivnostima, ali je ljudi doživljavaju i u aktivnostima koje su nametnute ili u njima ima manje slobode izbora, kao što su posao i obrazovanje. Zanesenost ima pozitivne posljedice ne samo na učinkovitost u različitim područjima života nego i na dobrobit pojedinca. I u akademskom je kontekstu zanesenost povezana s različitim pozitivnim ishodima, uključujući bolje svladavanje nastavnog programa, veća akademska postignuća, ali i veću dobrobit studenata. Kada je u pitanju studentska populacija, iskustva zanesenosti u akademskim aktivnostima manje su učestala nego u ostalim područjima studentskog života (slobodno vrijeme, uobičajene svakodnevne aktivnosti, povremeni posao), ali je veza između zanesenosti i dobrobiti najizraženija upravo u akademskom kontekstu. U ovom se radu daje pregled istraživanja akademske zanesenosti u studentskoj populaciji, posebno onih koja upućuju na moguće uzroke navedene povezanosti, kao što su važnost i korisnost akademskih aktivnosti za ostvarenje budućih životnih ciljeva, važnost akademskih aktivnosti za izgradnju socijalnog identiteta te smanjenje akademskog stresa i sagorijevanja.Flow is a highly enjoyable state people feel when they are so focused on a task that it amounts to complete absorption in an activity. The essential condition for flow state to occur is the balance between challenges and skills, with both individual\u27s challenges and skills being above the average. Flow had been studied mostly in leisure activities, but people can also experience flow in obligatory activities, as well as in the activities with less freedom of choice, such as work or education. The positive consequences of flow include not only better achievement, but also higher levels of wellbeing. In educational context, flow was found to be related to various positive outcomes, including progress through the school curriculum, better achievement and higher well-being. In a population of college students, flow state in academic activities is less frequent than flow in other areas of students\u27 life (such as leisure, maintenance or part-time job), but the relationship between flow in academic domain and well-being is the strongest. This paper summaries studies of academic flow in college populations, especially those dealing with possible explanations of this relationship such as the importance and usefulness of academic activities for future life goals, the development of social identity and reducing academic stress and burnout.El flujo es un estado psicológico muy agradable que las personas experimentan cuando están enfocadas en una actividad hasta tal punto que están completamente inmersas en ella. La condición principal para experimentar el estado de flujo es el balance entre los desafíos y las habilidades, donde tanto unos como otros tienen que estar por encima de la media para el individuo. Donde más se investigó el flujo fue en las actividades de ocio, pero la gente lo experimenta también en las actividades impuestas o las actividades en las que hay un menor grado de la libertad de elección, como trabajo o educación. El flujo tiene consecuencias positivas no sólo para la eficacia en diferentes campos de vida, sino también para el bienestar del individuo. El flujo se relaciona con diferentes resultados positivos también en el contexto académico, como p. ej. mejor dominación del currículo, mayores logros académicos, mejor bienestar de estudiantes. Cuando se trata de población estudiantil, el flujo se experimenta menos en actividades académicas que en otros campos de la vida estudiantil (tiempo libre, actividades cotidianas, trabajo casual), pero la relación entre el flujo y el bienestar está más destacada justo en el contexto académico. En este trabajo se ofrece la revisión de investigaciones del flujo académico en la población estudiantil, especialmente aquellas que indican posibles causas de dicha relación, como p. ej. la importancia y utilidad de actividades académicas para lograr futuros objetivos en la vida, la importancia de actividades académicas para construir la identidad social y la disminución del estrés y desgaste académico
Zadovoljstvo učitelja poslom: uloga agresivnog učeničkog ponašanja i učiteljske povezanosti s učenicima
Glavni cilj rada bio je istražiti ulogu negativnih faktora (agresivno ponašanje učenika i roditelja učenika prema učiteljima) i pozitivnih faktora (povezanost učitelja sa učenicima) u objašnjenju zadovoljstva učitelja s poslom. Uz to, ispitivala se i razlika u agresivnom ponašanju učenika ovisno o nekim sociodemografskim varijablama. Uzorak je obuhvaćao 209 učitelja viših razredaosnovnih škola i srednjih škola iz jedne regije Hrvatske. Rezultati su pokazali da je 54% učitelja iznijelo da je u protekloj školskoj godini barem jednom doživjelo verbalno
agresivno ponašanje od strane učenika, dok je fizička agresija prema
učiteljima bila vrlo rijetka. Frekvencija učeničkog agresivnog ponašanja veća je u višim razredima osnovne škole nego u srednjim školama. Mlađi učitelji doživljavaju više učeničkog agresivnog ponašanja. Sukladno teoriji samodeterminacije, učiteljska povezanost s učenicima se pokazala važnim pozitivnim prediktorom za objašnjenje učiteljskog zadovoljstva poslom i objasnila je 23% varijance. Sukladno očekivanjima, učenička verbalna agresivnost se također pokazala značajnim negativnim prediktorom za objašnjenje
učiteljskog zadovoljstva poslom, no objašnjava relativno maleni dio dodatne varijance (2%.)
Može li nas učenje za ispit učiniti sretnima? Iskustva zanesenosti na fakultetu i dobrobit studenata
Flow is a highly enjoyable, optimal psychological state people feel when they are so focused on a task that it amounts to complete absorption in an activity. Flow was found to be related to desirable educational outcomes as well as higher well-being.
The aim of this study was to assess how often students experience flow at the faculty (during lectures, seminars and exercises, learning, preparing for presentations and other study-related activities) and in everyday life, and to assess the relationship between the flow experiences of students and their well-being.
The sample comprised 176 second-year female students at the University of Zagreb, the Faculty of Teacher Education. In addition to the questions about faculty-related and unrelated flow experiences, the participants filled in two questionnaires: the Satisfaction with Life Scale (Diener et al., 1985) and the Flourishing Scale – FS (Diener et al., 2009).
The results revealed that students, at least occasionally, experience flow while carrying out faculty-related activities. The participants experience flow most frequently while preparing for seminars and similar tasks as well as while preparing for exams, and least frequently during lectures. Flow experiences in non-academic activities are more frequent than in the academic activities. However, only the flow in the academic activities is positively correlated to students’ well-being while there are no significant correlations between the non-academic flow experiences and well-being. The only significant predictor of well-being was the flow students experienced while preparing for exams. That leads to the conclusion that the flow experienced during activities related to achievement at the faculty is more important for students’ well-being than the flow experienced during activities in other areas of life.Zanesenost je vrlo ugodno, optimalno psihološko stanje koje ljudi doživljavaju kada su toliko usmjereni na zadatak da njime postaju posve zaokupljeni. Dosadašnja istraživanja pokazala su da je zanesenost povezana s poželjnim obrazovnim ishodima, kao i s većom dobrobiti.
Cilj ovog istraživanja bio je ispitati koliko često studenti doživljavaju zanesenost na fakultetu (tijekom predavanja, seminara i vježbi, učenja, priprema za prezentacije i drugih aktivnosti vezanih uz studij) i u svakodnevnom životu, te ispitati odnos između iskustva zanesenosti kod studenata i njihove dobrobiti.
U istraživanju su sudjelovale 174 studentice druge godine Učiteljskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Osim pitanja o zanesenosti (u akademskoj i neakademskoj domeni) primijenjena su još dva instrumenta: skala zadovoljstva životom (Life satisfaction scale, Diener i sur., 1985) i skala psihološkog napretka (Flourishing scale, Diener i sur., 2009).
Rezultati su pokazali da, barem povremeno, studentice doživljavaju zanesenost povezanu s aktivnostima na fakultetu. Iskustvo zanesenosti javlja se najčešće tijekom priprema za seminare i sličnih aktivnosti, a najrjeđe je tijekom slušanja predavanja. Doživljaj zanesenosti češći je tijekom neakademskih nego tijekom akademskih aktivnosti. No samo doživljaj zanesenosti u akademskim aktivnostima je pozitivno povezan s dobrobiti, a zanesenost povezana s neakademskim aktivnostima nije značajno povezana s dobrobiti. Jedini značajni prediktor dobrobiti je zanesenost povezana s pripremom ispita. To dovodi do zaključka da je stanje zanesenosti u akademskim aktivnostima vezanim uz postignuće važnije za studentsku dobrobit od stanja zanesenosti prilikom aktivnosti u ostalim područjima života