74 research outputs found
Enhanced Platelet Activation Mediates the Accelerated Angiogenic Switch in Mice Lacking Histidine-Rich Glycoprotein
BACKGROUND: The heparin-binding plasma protein histidine-rich glycoprotein (HRG; alternatively, HRGP/HPRG) can suppress tumor angiogenesis and growth in vitro and in vivo. Mice lacking the HRG gene are viable and fertile, but have an enhanced coagulation resulting in decreased bleeding times. In addition, the angiogenic switch is significantly enhanced in HRG-deficient mice. METHODOLOGY/PRINCIPAL FINDINGS: To address whether HRG deficiency affects tumor development, we have crossed HRG knockout mice with the RIP1-Tag2 mouse, a well established orthotopic model of multistage carcinogenesis. RIP1-Tag2 HRG(-/-) mice display significantly larger tumor volume compared to their RIP1-Tag2 HRG(+/+) littermates, supporting a role for HRG as an endogenous regulator of tumor growth. In the present study we also demonstrate that platelet activation is increased in mice lacking HRG. To address whether this elevated platelet activation contributes to the increased pathological angiogenesis in HRG-deficient mice, they were rendered thrombocytopenic before the onset of the angiogenic switch by injection of the anti-platelet antibody GP1bα. Interestingly, this treatment suppressed the increase in angiogenic neoplasias seen in HRG knockout mice. However, if GP1bα treatment was initiated at a later stage, after the onset of the angiogenic switch, no suppression of tumor growth was detected in HRG-deficient mice. CONCLUSIONS: Our data show that increased platelet activation mediates the accelerated angiogenic switch in HRG-deficient mice. Moreover, we conclude that platelets play a crucial role in the early stages of tumor development but are of less significance for tumor growth once angiogenesis has been initiated
Ultraviolet Irradiation Induces the Accumulation of Chondroitin Sulfate, but Not Other Glycosaminoglycans, in Human Skin
Ultraviolet (UV) light alters cutaneous structure and function. Prior work has shown loss of dermal hyaluronan after UV-irradiation of human skin, yet UV exposure increases total glycosaminoglycan (GAG) content in mouse models. To more fully describe UV-induced alterations to cutaneous GAG content, we subjected human volunteers to intermediate-term (5 doses/week for 4 weeks) or single-dose UV exposure. Total dermal uronyl-containing GAGs increased substantially with each of these regimens. We found that UV exposure substantially increased dermal content of chondroitin sulfate (CS), but not hyaluronan, heparan sulfate, or dermatan sulfate. UV induced the accumulation of both the 4-sulfated (C4S) and 6-sulfated (C6S) isoforms of CS, but in distinct distributions. Next, we examined several CS proteoglycan core proteins and found a significant accumulation of dermal and endothelial serglycin, but not of decorin or versican, after UV exposure. To examine regulation in vitro, we found that UVB in combination with IL-1α, a cytokine upregulated by UV radiation, induced serglycin mRNA in cultured dermal fibroblasts, but did not induce the chondroitin sulfate synthases. Overall, our data indicate that intermediate-term and single-dose UVB exposure induces specific GAGs and proteoglycan core proteins in human skin in vivo. These molecules have important biologic functions and contribute to the cutaneous response to UV
Sample based estimation of landscape metrics; accuracy of line intersect sampling for estimating edge density and Shannonâs diversity index
Mast cell glycosaminoglycans
Mast cells contain granules packed with a mixture of proteins that are released on degranulation. The proteoglycan serglycin carries an array of glycosaminoglycan (GAG) side chains, sometimes heparin, sometimes chondroitin or dermatan sulphate. Tight packing of granule proteins is dependent on the presence of serglycin carrying these GAGs. The GAGs of mast cells were most intensively studied in the 1970s and 1980s, and though something is known about the fine structure of chondroitin sulphate and dermatan sulphate in mast cells, little is understood about the composition of the heparin/heparan sulphate chains. Recent emphasis on the analysis of mast cell heparin from different species and tissues, arising from the use of this GAG in medicine, lead to the question of whether variations within heparin structures between mast cell populations are as significant as variations in the mix of chondroitins and heparins
Uppföljning av kvalitetsförÀndringar i Àngs- och betesmark via NILS Är 2006
Detta uppdrag Àr ett led i arbetet med att fÄ fram tillförlitliga data om tillstÄnd och
förÀndringar i kvalitet och hÀvd hos Àngar och naturbetesmarker i det svenska
odlingslandskapet. Ett av de kvantitativa delmĂ„len för det nationella miljökvalitetsmĂ„let âEtt
rikt odlingslandskapâ lyder: âSenast Ă„r 2010 ska samtliga Ă€ngs- och betesmarker bevaras och
skötas pÄ ett sÀtt som bevarar deras vÀrden. Arealen hÀvdad Àngsmark ska utökas med minst 5
000 hektar, och arealen hÀvdad betesmark av de mest hotade typerna ska utökas med minst 13
000 hektar till Ă„r 2010â (Miljödepartementet 2001). Detta projekt fokuserar sĂ„ledes pĂ„
naturvÀrdena, men kan ocksÄ fungera som ett komplement till miljöstödsstatistiken vad gÀller
arealer av olika Àngs- och betesmarkstyper.
Som ett underlag anvĂ€nds Ăngs- och betesmarksinventeringen (Ă&B; Jordbruksverket 2005a,
b) som genomfördes av Jordbruksverket i samarbete med lÀnsstyrelserna under perioden
2001-2004 och har resulterat i en databas med avgrÀnsning och beskrivning för huvuddelen av
Sveriges skyddsvÀrda slÄtter- och betesmarker, den sÄ kallade TUVA-databasen.
Uppdraget
MÄlet med den löpande uppföljningen i Àngs- och betesmarker Àr att samla in och analysera
data som kan anvÀndas för att fortlöpande följa kvalitetsförÀndringar i Àngs- och betesmarker
pÄ nationell nivÄ och riksdelsnivÄ till en rimlig kostnad. I förutsÀttningarna ingÄr att sÄ lÄngt
möjligt samordna datainsamlingen med det nationella miljöövervakningsprogrammet NILS
(Nationell Inventering av Landskapet i Sverige; Esseen m.fl. 2006; Allard m.fl. 2003), dÀr ett
stickprov av rutor fördelade över hela Sverige beskrivs med hjÀlp av fÀltinventering och
tolkning av infraröda flygbilder. Datainsamlingen i NILS inkluderar alla terrestra miljöer och
görs i ett femÄrigt omdrev, dÀr man kommer tillbaka till varje ruta vart femte Är.
Denna uppföljning hade inte varit möjlig att genomföra utan Ăngs- och
betesmarksinventeringens digitala kartskikt över objekt, men begrÀnsningen till Àngs- och
betesmarksobjekt frÄn TUVA-databasen innebÀr ocksÄ att resultaten inte kan anvÀndas för att
uttala sig om de Ă€ngs- och betesmarker som inte kommit med i Ăngs- och
betesmarksinventeringen. Det innebÀr att vi idag inte har nÄgon möjlighet att uttala oss om
hur representativa de Àngs- och betesmarker som ingÄr i databasen Àr för övriga Àngsmarker
och betesmarker i landet. Den anvÀnda metodiken ger underlag för skattningar baserat pÄ
totalmÀngden av arter och organismgrupper, för Àngs- och betesmarksobjekt i hela Sverige
och i viss mÄn Àven i delar av landet. Metodiken Àr dÀremot inte avsedd att anvÀndas för att
utlÀsa kvalitet hos enskilda objekt eller tillstÄnd/förÀndringar hos enskilda populationer eller
vÀxt-/djursamhÀllen.
Utvecklingsarbetet
Urvalet av artgrupper och variabler för inventeringen baseras i första hand pÄ tvÄ utredningar
av Naturcentrum AB (Naturcentrum 2003, 2004), som utvÀrderade olika möjliga indikatorer
pÄ kvalitet i Àngs- och betesmarker, och olika artgruppers anvÀndbarhet i en sÄdan
inventering. Detta resulterade i förslag pÄ Ätta olika indikatorer och ett översiktligt förslag till
metodik för varje indikator.
DÀrefter fick SLU i uppdrag av Jordbruksverket att ta fram ett operativt förslag med
detaljerad genomförandeplan för hur sÄdan uppföljning skulle kunna utföras i anslutning till
NILS representativa stickprov av landskapsrutor (GlimskÀr, Löfgren & Ringvall 2005). En utgÄngspunkt var ocksÄ att befintlig metodik och befintliga rutiner i NILS i hög grad skulle
utnyttjas. Utredningen inkluderade tre alternativ vad gĂ€ller antal Ă&B-objekt i stickprovet
och tvÄ alternativ vardera för antal provytor och transekter. Det alternativ som förordades pÄ
grundval av en statistisk styrkeanalys och kostnadsberÀkningar var ett stickprov av ungefÀr
700 Ă&B-objekt fördelade pĂ„ ett femĂ„rigt omdrev.
Av Naturcentrums Ätta indikatorer utreddes fem vidare: (i) kÀrlvÀxter, (ii) grova lövtrÀd, (iii)
lavar pÄ lövtrÀd, (iv) dagflygande fjÀrilar och (v) dynglevande skalbaggar. Fyra av dem
anvÀnds för den löpande uppföljningen inom detta uppdrag. I samrÄd med Jordbruksverket
beslutade vi i det slutgiltiga upplÀgget av inventeringen att utelÀmna de dynglevande
skalbaggarna, frÀmst av kostnadsskÀl. Till fjÀrilarna lades Àven humlor, som antogs kunna
inventeras med samma metodik. I slutsatserna förordades Àven att NILS ordinarie
provytemetodik, med beskrivning av bl.a. vegetation, markanvÀndning och ett urval av
vanliga kÀrlvÀxter, mossor och lavar, skulle ingÄ. PÄ det sÀttet skulle man till en mÄttlig
kostnad fÄ stora möjligheter till samanalys med ordinarie NILS och Àven kunna ta fram
strukturella indikatorer för hÀvd och förutsÀttningar för naturvÀrdena
SmÄbiotopsuppföljning i NILS Är 2006
Detta uppdrag Àr en del i Jordbruksverkets arbete med att ta fram uppföljningsmetoder för
smÄbiotoper inom miljökvalitetsmÄlet Ett rikt odlingslandskap. Arbetet Àr ett led i
uppföljningen av delmÄl 2 till miljökvalitetsmÄlet, om bevarande och nyskapande av
smÄbiotoper i odlingslandskapet. Den avgörande frÄgan som arbetet skall svara pÄ Àr om
mÀngden smÄbiotoper i odlingslandskapet bevaras i minst dagens omfattning i hela landet.
SLU, institutionen för skoglig resurshushÄllning och geomatik, har fÄtt i uppdrag att faststÀlla
rutiner för löpande sammanstÀllning och analys av smÄbiotopsdata frÄn flygbildtolkningen i
det nationella miljöövervakningsprogrammet NILS (Nationell Inventering av Landskapet i
Sverige; Allard m.fl. 2003). Rapporteringen för smÄbiotoper innefattar mÀngden, och i viss
mÄn kvaliteten, hos ett antal linjeelement, punktelement och kantzoner i eller i anslutning till
Äkermark. Dessa data sammanstÀlls frÄn flygbildstolkade kartskikt inom NILS stickprov av
kvadratkilometerrutor frÄn hela Sverige.
I överenskommelsen mellan Jordbruksverket och SLU specificeras att den Ärliga
rapporteringen ska innehÄlla:
⹠En uppskattning av mÀngderna olika smÄbiotoper
⹠En uppskattning av de olika smÄbiotopernas hÀvdnivÄ
⹠En uppskattning av mÀngderna olika smÄbiotoper per ha Äkermark (index)
⹠En uppskattning av mÀngderna olika typer av kantzoner
⹠En kommentar om felkÀllor och vÀrdenas sÀkerhet
De förslag som togs fram i en tidigare rapport (GlimskÀr m.fl. 2005) har justerats i samband
med att tolkningsmetodiken för linje- och punktelement utformades inom NILS under hösten-
vintern 2005. Tolkning inom NILS har hittills endast skett inom polygoner i NILS stickprov,
vilket nu har kompletterats med linje- och punktobjektstolkning. I samband med en generell
översyn av tolkningsmetodiken i NILS har tidigare förslag till metodik för linje- och
punkttolkning (Allard m.fl. 2003) förfinats, bl.a. utifrÄn en del som har framkommit i
samband med utvecklingen av smÄbiotopsuppföljningen. Jordbruksverket har bidragit med ett
konkret anvÀndarperspektiv till vilket hÀnsyn tagits vid justeringen av tolkningsmetodiken.
Bland annat har hÀvd lagts till som en variabel med beskrivning av hÀvdstatus och grad av
igenvÀxning hos linje- och punktelement, och förekomst av buskar och trÀd pÄ linjeelement
anges med hjÀlp av tÀckningsgrad. Buskar delas inte upp i barr och löv, dÄ unga barrtrÀd
avbildas med relativt röda fÀrger i IR-fÀrgbilder och de lÀtt döljs bland lövbuskar och lövsly,
och tolkningen blir dÀrför osÀker. TrÀd dÀremot delas upp i andel barr- och lövtrÀd. Genom att
ange procentandelar har man möjlighet att rÀkna fram medelvÀrden, vilket ökar möjligheten
att genomföra olika analyser jÀmfört med en förutbestÀmd grov klassindelning. Det öppnar
ocksÄ möjligheten att i efterhand göra flera olika klassindelningar beroende pÄ syfte. (Allard
m.fl. 2006)
Offline 2, ISOLDEâs target, laser and beams development facility
Offline 2 is an entirely new research and development mass separator laboratory for the ISOLDE facility located on the Meyrin site of CERN. It closely resembles beam production (for non-radioactive beams) of the on-line (radioactive) systems at ISOLDE with machine versatility and flexibility at the core of its design. The beam optics and down stream beam preparation can deliver bunched beams or continuous beams of negative or positive ions with kinetic energies up to 60âŻkeV. The mass resolving power of the separator operating with a typical ISOLDE ion source is âŒ500 . All of this is housed within a highly accessible 125âŻm work area with multiple beam optics instruments to determine the beam quality, quantify modifications, develop new technologies and create alternate beam tunes, with the purpose of improving the beams and targets used during on-line operations
On the Field Performance of Transect Relascope Sampling for Assessing Downed Coarse Woody Debris
- âŠ