3 research outputs found
SARS-CoV-2-fehérjék kimutatása immunhisztokémiai módszerrel emberi szövetekben : Patológiai körvizsgálat
SARS-CoV-2-fehérjék kimutatása immunhisztokémiai módszerrel emberi szövetekben : patológiai körvizsgálat
BevezetĂ©s: A SARS-CoV-2 (sĂşlyos akut lĂ©gzĹ‘szervi szindrĂłmát elĹ‘idĂ©zĹ‘ koronavĂrus) okozta COVID–19 világszerte
sajnálatosan nagy halálozással jár. A fertőzés kimutatása elsősorban polimeráz-láncreakcióval (PCR) történik élőben
vagy a halál után, amely azonban nem ad informáciĂłt arrĂłl, hogy a vĂrus mely sejtekben, szövetekben van jelen.
A SARS-CoV-2 tĂĽske- Ă©s nukleokapszid-proteinjeinek, valamint a vĂrus-ribonukleinsavnak (RNS) az in situ kimutatása
igazolhatja a vĂrus jelenlĂ©tĂ©t, valamint adatot szolgáltathat annak direkt vagy indirekt sejtpusztulást okozĂł mechanizmusárĂłl. Jelenleg számos SARS-CoV-2-tĂĽske- Ă©s -nukleokapszid fehĂ©rjeellenes antitest van kereskedelmi forgalomban, melyek eltĂ©rĹ‘ eredmĂ©nnyel kĂ©pesek a megfelelĹ‘ antigĂ©nek kimutatására.
CĂ©lkitűzĂ©s: A jelen munka cĂ©lja a megfelelĹ‘, megbĂzhatĂłan működĹ‘ antitest kiválasztása volt.
MĂłdszer: COVID–19-ben elhunyt 3 egyĂ©n formalinfixált, paraffinba ágyazott, SARS-CoV-2-PCR-pozitĂv tĂĽdejĂ©nek
anyagai, valamint fertĹ‘zött placenta anonim mĂłdon jelölt mintái kerĂĽltek vizsgálatra, megfelelĹ‘ negatĂv kontrollal.
Az immunhisztokĂ©miai reakciĂłk intenzitását Ă©s specificitását hasonlĂtották össze nĂ©gy hazai orvostudományi egyetemi
patolĂłgiai intĂ©zet rĂ©szvĂ©telĂ©vel, kĂĽlönbözĹ‘ antitesteket Ă©s hĂgĂtásokat alkalmazva. Az elvĂ©gzett immunhisztokĂ©miai
reakciĂłk szkennelt, kĂłdolt metszeteken kerĂĽltek Ă©rtĂ©kelĂ©sre, majd az eredmĂ©nyek összesĂtĂ©se után statisztikai elem-
zésre.
EredmĂ©nyek: A vizsgálatok alapján meghatározhatĂłk voltak azon antitestek, amelyek a jelölt hĂgĂtásban Ă©s mĂłdszerrel
megfelelĹ‘ intenzitásĂş, megbĂzhatĂł eredmĂ©nyt adtak.
Következtetés: A vizsgálat alapot ad arra, hogy a SARS-CoV-2 egyes komponensei biopsziás/sebészi anyagban és az
elhunytak szöveteiben nagy pontossággal és reprodukálható módon kimutathatók legyenek a COVID–19-ben megbe-
tegedett, elhunyt egyĂ©nek Ă©lĹ‘ben vagy halál után eltávolĂtott szöveteiben, sejtjeiben
A COVID–19 patológiája
A SARS-CoV-2-pandĂ©mia Ăłta a Semmelweis Egyetemen Ă©s egyĂ©b intĂ©zmĂ©nyekben rendszeresen vĂ©geznek boncolá-sokat, melyek feltárták a COVID–19 jellegzetessĂ©geit. A legsĂşlyosabb kĂ©p a tĂĽdĹ‘ben mutatkozik, melynek lĂ©gtelen-sĂ©ge változĂł kiterjedĂ©sű, oka összetett, Ăgy tĂĽdĹ‘vizenyĹ‘, fehĂ©rjĂ©ben gazdag izzadmány, az erek vĂ©rrög okozta elzárĂł-dása Ă©s gyulladás. A szĂv, a vese, az agy Ă©s a máj változĂł mĂ©rtĂ©kben Ă©rintett, Ă©rrögösödĂ©s, elhalás, degeneratĂv elváltozások mutatkoznak. A SARS-CoV-2-vĂrus fehĂ©rjĂ©i (tĂĽske, nukleokapszid) Ă©s a vĂrus genetikai anyaga (RNS) kimutathatĂł az egyes szervekben, leginkább a tĂĽdĹ‘ben. KlinikopatolĂłgiai elemzĂ©ssel megállapĂthatĂł, hogy a halál a SARS-CoV-2-fertĹ‘zĂ©s mint közvetlen kĂłrok következmĂ©nye, vagy egyĂ©b krĂłnikus megbetegedĂ©s, melyet sĂşlyosbĂ-tott a SARS-CoV-2-fertĹ‘zĂ©s, vagy a halál a vĂrusfertĹ‘zĂ©stĹ‘l fĂĽggetlenĂĽl következett be