22 research outputs found
Himantoglossum adriaticum Baumann új előfordulásai a Kelet-Zalai-dombságban
Az elmĂşlt Ă©vekben a ritka adriai sallangvirág (Himantoglossum adriaticum) 5 Ăşj elĹ‘Âfordulását találtam a Kelet-Zalai-dombságban. A növĂ©ny Ăşj megjelenĂ©sei az ismert elterjedĂ©si terĂĽleten belĂĽl esnek, ám a termĹ‘helyi viszonyok a korábbi hazai elĹ‘fordulásoktĂłl eltĂ©rnek. Egy-egy lelĹ‘helyen általában csak magányos pĂ©ldányokat Ă©szleltem, fĹ‘kĂ©nt nĂ©hány Ă©vtizede mĂ©g művelĂ©s alatt állĂł szĹ‘lĹ‘ĂĽlÂtetvĂ©nyek helyĂ©n kialakult másodlagos, mezofil gyepekben. Ăšgy tűnik a faj – hasonlĂłan pĂ©ldául SzlovĂ©Âniához – nálunk is terjedĹ‘ben van.</jats:p
Az Orchis mascula subsp. signifera (Vest) Soó újrafelfedezése a Keszthelyi-hegységben = Rediscovery of Orchis mascula subsp. signifera (Vest) Soó in the Keszthely Mts (Transdanubia, Hungary)
A hazai orchideaflĂłra egyik ritka, vĂ©dett Ă©s veszĂ©lyeztetett kĂ©pviselĹ‘je az Orchis mascula subsp. signifera, amelynek 2015-ben egy nĂ©gy Ă©vtizeddel korábbi, pĂ©ldánnyal dokumentált (Gotthárd DĂ©nes, 1976) elĹ‘fordulását sikerĂĽlt Ăşjra megerĹ‘sĂteni a Keszthelyi-hegysĂ©gben. A tárgyalt lelĹ‘hely a taxon magyarországi elterjedĂ©sĂ©nek szĂ©lĂ©n helyezkedik el. A közlemĂ©ny bemutatja a lelĹ‘hely aktuális termĹ‘helyi viszonyait Ă©s veszĂ©lyeztetĹ‘ tĂ©nyezĹ‘it.</jats:p
Zalaegerszeg-Botfa ritka növényei és védett gombái
Tanulmányunkban 3 nagygomba Ă©s 47 hajtásos növĂ©ny taxon elĹ‘fordulási adatait közöljĂĽk, amelyek Zalaegerszeg Botfa telepĂĽlĂ©srĂ©szĂ©nek bel- Ă©s kĂĽlterĂĽletĂ©n találtunk 2006 Ă©s 2017 között, kiegĂ©szĂtve a vizsgált taxonok korábbi országos elterjedĂ©si adatait. A vĂ©dett Ă©s egyĂ©b, Zala megyĂ©ben ritka fajok rĂ©szletes elĹ‘fordulási adatai lehetĹ‘sĂ©get teremtenek a kĂ©sĹ‘bbiekben az Ă©lĹ‘helyek termĂ©szetes átalakulásának vagy ember általi átalakĂtĂł tevĂ©kenysĂ©gnek a monitorozásra.</jats:p
Almádi László 80 éves = Salutation of Professor László Almádi on his 80th birthday
Almádi LászlĂł a keszthelyi Georgikon Kar tanárakĂ©nt eltöltött több Ă©vtizedes munkássága során napjainkban is korszerűnek tekinthetĹ‘ agrobotanikai ismeretekkel Ă©s a gyakorlatban jĂłl alkalmazhatĂł fajismerettel rendelkezĹ‘ agrármĂ©rnök hallgatĂłk sokasága mellett termĂ©szetvĂ©dĹ‘ botanikusokat is jelentĹ‘s számban indĂtott el pályájukon, vagy döntĹ‘ befolyást gyakorolt rájuk. A növĂ©nyek iránti szeretete mellett precizitása, ismereteinek megalapozottsága Ă©s szĂ©leskörű tájĂ©kozottsága szolgál leginkább pĂ©ldakĂ©nt számunkra. Tanár Ăšr gazdag Ă©letĂştját az Ĺ‘ törtĂ©netei, elmesĂ©lĂ©sei Ă©s Ărott publikáciĂłi alapján mutatjuk be, kiegĂ©szĂtve saját tapasztalatainkkal, Ă©lmĂ©nyeinkkel. Szeretettel köszöntjĂĽk Almádi Tanár Urat e kerek Ă©vfordulĂł alkalmábĂłl!</jats:p
A Vergyálomi szőlőhegy (Zala megye) tájtörténete és florisztikai értékei
Hazánk kedvezĹ‘ adottságĂş terĂĽletein a szĹ‘lĹ‘művelĂ©s Ă©vszázados hagyományokra tekint vissza. A művelĂ©s intenzitásának változása másodlagos Ă©lĹ‘helyekkel gazdagĂtotta a szĹ‘lĹ‘hegyeket. A kisparcellás gazdálkodás több Ă©vtizede zajlĂł visszaszorulása jelentĹ‘s hatást gyakorol a termĂ©szetvĂ©delmi szempontbĂłl Ă©rtĂ©kes Ă©lĹ‘helyekre. Munkánk során egy szĹ‘lĹ‘hegy növĂ©nyzetĂ©nek az elmĂşlt 230 Ă©vben bekövetkezett változásait vizsgáltuk Ă©s feltártuk a művelĂ©s felhagyását követĹ‘en kialakult száraz gyepek vĂ©dett Ă©s ritka fajainak elĹ‘fordulásait. A Zalai-dombság Ă©szakkeleti rĂ©szĂ©n elhelyezkedĹ‘ mintaterĂĽlet a XIX. század közepĂ©n szinte teljesen szĹ‘lĹ‘vel borĂtott volt. Radikális változások az 1950-es Ă©vektĹ‘l következtek be, azĂłta egyre több a felhagyott parcella, nĹ‘ az akáccal borĂtott terĂĽletek száma. A megmaradĂł gyepek a fĂ©lszáraz irtásrĂ©tek fajkĂ©szletĂ©hez állnak a legközelebb. A nĂ©gy rĂ©szletesen vizsgált gyepfolt mindegyike gazdag vĂ©dett növĂ©nyfajokban, azok egyed- Ă©s fajszáma azonban nagy változatosságot mutat. A vĂ©dett növĂ©nyfajok: Pulsatilla grandis, P. nigricans, Helleborus dumetorum, Anemone sylvestris, Linum flavum, Aster amellus, Gymnadenia densiflora, Orchis purpurea, O. tridentata, O. militaris, Ophrys apifera, Iris variegata. A veszĂ©lyeztetĹ‘ tĂ©nyezĹ‘k között az özönfajok állnak az elsĹ‘ helyen, de a cserjĂ©sedĂ©s Ă©s a tĂşltartott vadállomány is károkat okoz
Elemental composition in feathers of a migratory passerine for differentiation of sex, age, and molting areas
The bulk analysis of single feathers of 263 feathers belonging to 238 individuals of a migratory passerine (collared flycatcher, Ficedula albicollis, originating from a breeding population in the Pilis-Visegrád Mountains in Hungary) by inductively coupled plasma sector field mass spectrometry (ICP-SF-MS) for determination of elements after proper dissolution allowed the quantitative determination of 38 elements. Calcium, Mg, Mn, Fe, and Zn were found to have a quantitative determination frequency larger than 80 % and a concentration greater than 100 μg/g. Among ecotoxicologically relevant elements, Ni, Cd, Hg, and Pb could be determined in more than 55 % of the tail feather samples. The concentration of Hg with a quantification limit of 0.006 μg/g and Pb with that of 0.015 μg/g was higher than 1 and 10 μg/g, respectively, in more than 80 % of the investigated samples, but generally lower than levels that could cause adverse behavioral effects. The principal component analyses of elemental concentration data followed by the application of general linear models revealed that, for male collared flycatchers, the concentration of Sn, Pb, Ni, Sr, Mg, Zn, Ba, and Sc differed significantly in the wing and tail feathers collected from the same individuals. With females, only the Ca and Sc concentration showed a significant difference between wing and tail feathers. Moreover, the concentration of rare earth elements, V, Fe, Sr, Mg, Mn, Zn, Pb, and Ba in tail feathers allowed differentiation between sexes while the concentration of Se, Bi, and Sc between yearling and adult male individuals. At the same time, Sc differentiated age categories in females. Distribution of major elements along the rachis of feathers could be monitored by laser ablation ICP-SF-MS after normalization of the intensities to either 13C or 34S signals