172 research outputs found
Controllability of the heat equation with an inverse-square potential localized on the boundary
This article is devoted to analyze control properties for the heat equation
with singular potential arising at the boundary of a smooth domain
\Omega\subset \rr^N, . This problem was firstly studied by
Vancostenoble and Zuazua [20] and then generalized by Ervedoza [10]in the
context of interior singularity. Roughly speaking, these results showed that
for any value of parameters , the corresponding
parabolic system can be controlled to zero with the control distributed in any
open subset of the domain. The critical value stands for the best
constant in the Hardy inequality with interior singularity. When considering
the case of boundary singularity a better critical Hardy constant is obtained,
namely . In this article we extend the previous results in
[18],[8], to the case of boundary singularity. More precisely, we show that for
any , we can lead the system to zero state using a distributed
control in any open subset. We emphasize that our results cannot be obtained
straightforwardly from the previous works [20], [10].Comment: 32 page
Метод паравазального эндоскопического склерозирования варикозно расширенных вен пищевода этоксисклеролом
Curs Chirurgie, facultatea Stomatologie, USMF „Nicolae Testemiţanu”, Conferinţa naţională ştiinţifico-practică în domeniul otorinolaringologiei pediatrice, 30 octombrie 2009, Chişinău, Republica MoldovaThis study examines paravasal endoscopic sclerosation with 0.5% Aethoxysklerol in 66 patients aged 30-65 with hepatic cirrhosis and portal hypertension. Endoscopic paravasal sclerosation was done to produce primary and secondary prophylaxy of haemmorages. 29 patients suffered from hepatic cirrhosis in the subdegenerative stage and 37 the decompensated stage. After ESG the esophagian varices of the 2nd and 3rd degree were found in 24 patients, and in esophagean varices of the 3rd degree in 42. Cataral esophagitis was seen in 14 patients and erosive esophagitis in 52. The survival index for 6 months was 94.3%, 1 year - 80.0%, 3 years - 65.7%, and 6 years - 48.6%. The recurrence of of haemorrhage was not seen in the first six months, and in 1 year in 3.45% of the patients, in 3 years 11.5%, and 6 years 26.1%. Patients treated with paravasal endoscopic sclerosation with 0.5% Aethoxysklerol after one year showed a higher mortality rate due to gasro-esophagean causes. No complications after the endoscopic sclerosation were observed. Endoscopic sclerosation method with 0.5% Aethoxyklerol is an effective one for haemorrage profylaxy of esophagean varices.Исследование посвящено эндоскопическому склерозированию (ЭС) расширенных вен пищевода 0,5% раствором этоксисклерола у 66 больных циррозом печени и портальной гипертензией. Этой категории больных ЭС выполнено с целью профилактики первичных и вторичных кровотечений. Возраст больных колебался от 30 до 65 лет; из них 29 страдали циррозом печени в стадии субкомпенсации и 37 – циррозом печени в стадии декомпенсации. У 24 больных, при ФЭГДС, было выявлено варикозное расширение вен пишевода II-III ст. и у 42 – варикозно расширенные вены III ст. У 14 больных был выявлен катаральный эзофагит, а у 52 больных – эррозивный эзофагит. Индекс выживаемости до 6 месяцев составлял 94,3%, до 12 месяцев – 80,0%, до 3 лет – 65,7% и до 6 лет – 48,6%. До 6 месяцев рецидивов кровотечений выявлено не было, до 12 месяцев кровотечений было у 3,45% больных, до 3 лет – у 11,5% и до 6 лет – у 26,1% больных. Анализ смертности больных после ЭС этоксисклеролом в отдалëнные сроки показал, что после первого года наблюдения среди причин смерти превалируют рецидивы кровотечений из варикозно расширенных вен пишевода, связанные со снижением эффекта ЭС. Осложнений после ЭС не было выявлено. Таким образом, ЭС с использованием 0,5% раствора этоксисклерола – это надежный метод профилактики кровотечений из варикозно расширенных вен пишевода
Launch of liver transplantation in Republic of Moldova
Catedra 2 Chirurgie, USMF ”Nicolae Testemiţanu”, Chişinău, Republica Moldova, Al XII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” din Republica Moldova cu participare internațională 23-25 septembrie 2015Rezumat: Datele statistice ale OMS în ultimii 10 ani au prezentat o situaţie alarmantă a bolilor cronice difuze hepatice în
Republica Moldova, în acelaşi timp ţara noastră este numită ca o zonă cu epidemie a hepatitelor virale HVB şi HCV. Prevalenţa
Bolilor Cronice Difuze a Ficatului în 2010 – 2254,07 la 100.000 de populaţie, iar incidenţa constituie 264,39 la 100.000. Rata
mortalităţii din cauza cirozei hepatice constituie 76,46 la 100.000 de populaţie şi este pe primul loc în lume. Lansarea
transplantului de ficat a devenit necesară urgent pentru a micşora rata mortalităţii la această categorie de bolnavi. Primul pas a
fost efectuat în 2008, cînd a fost adoptată Legea privind transplantul de organe. În 2010 a fost deschisă Agenţia de transplant.
Primul bolnav cu ciroză hepatică a fost inclus pe lista de aşteptare în 2012. În acelaşi timp a fost nevoie de medici specialişti
(chirurgi, anesteziologi, reanimatologi, gastroenterologi, imagişti), care de mulţi ani au realizat stagieri în diferite clinici de
transplant din Europa, Asia şi SUA. Deficitul critic de organe disponibile de la donatori aflaţi în moarte cerebrală ne -a impus să
utilizăm transplant hepatic de la donator viu, anume cu această metodă am început transplantul hepatic în Republica Moldova.
Primul transplant hepatic în Republica Moldova s-a efectuat pe 22 februarie 2013, această operaţie s-a încheat cu succes
pentru donator şi recipientă. Primul transplant hepatic de la donator aflat în moarte cerebrală s-a efectuat peste un an, la fel s-a
finisat cu succes pentru recipient. La momentul actual în ţara noastră s-au efectuat 14 transplante de ficat, dintre care 7
transplante de la donatori vii şi 7 transplante de la donatori aflaţi în moarte cerebrală. Numărul necesar de 40 transplante de
ficat pe an, va fi atins prin implementarea programului naţional de transplant în Republica Moldova.Summary: Statistical data presented by OMS in the last 10 years have showed a terrible situation in chronic diffuse hepatic
diseases in republic of Moldova. In the same time our country is called the epidemic zone of viral hepatitis HBV and HCV. The
prevalence of chronic diffuse hepatic diseases – in 2010 was 2254.7 per 100000 of population and incidence was 264.39 per
100000 of population. Mortality rate due to liver cirrhosis is 76.46 per 100000 of population what is on the first place in the world.
Launch of liver transplantation become urgent mandatory for decreasing of the mortality in this category of patients. The first
step was performed in 2008 when the law of organs transplantation was adopted. In 2010 the Agency of Transplant was
founded. The first patient with liver cirrhosis had been introduced in the waiting list in 2012. At the same time it was necessary to
prepare the specialists – surgeons, anesthesiologists, reanimatologists, gastroenterologists and others, with experience in
different clinics of transplantation in Europe, Asia and USA. The critical insufficiency of available organs from death brain donors
required us to use living donor liver transplantation, especially with this method we have begun liver transplantation in Republic
of Moldova. The first liver transplantation in Republic of Moldova was performed on February 22nd, 2013. This surgical
intervention was successful for the donor and recipient. The first liver transplant from the death brain donor was performed after
one year, and it was successful for the recipient. Up to now, 14 liver transplantations have been performed in our country, 7 of them from living donors and 7 from death brain donors. Necessary number of 40 liver transplants every year will be reached due
to implementation of national program of transplant in Republic of Moldova
Complications of liver resections in patients with primary and metastatic liver cancer
Catedra 2 Chirurgie, USMF ”Nicolae Testemițanu”, Chișinău, Republica Moldova, Al XII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” din Republica Moldova cu participare internațională 23-25 septembrie 2015Introducere: Rezecția hepatică a devenit “standardul de aur” în tratamentul carcinomului hepatocelular și a metastazelor
hepatice. Afecțiunile maligne ale ficatului presupun o tactică laborioasă privind managementul perioperator a maladiilor
oncologice ale ficatului. Alterarea funcției hepatice (hepatită, ciroză, chimioterapie, steatoză hepatică) preoperatorie mărește
riscul apariției complicațiilor intra- și postoperatorii, tehnicii operatorii sofisticate, datorită arhitecturii sale unice anatomice, devin
inevitabile la această categorie de pacienți. Complicațiile rezecției hepatice: hemoragie intra- și postoperatorie, infecție
postoperatorie, complicații pulmonare, ascită, bilioragie, insuficiență hepatică posthepatectomie.
Scopul: Evaluarea corectă a funcției hepatice (pacienți cirotici, post-chimioterapie) însoțită de manipulații chirurgicale adecvate,
ce va permite micșorarea morbidității și mortalității postoperatorii.
Material și metode: Au fost analizați 128 de pacienți, care au suferit rezecții hepatice, dintre care 79 cu carcinom
hepatocelular, 42 Mts hepatice a cancerului colorectal și 7 cazuri de carcinom colangiocelular. Mortalitatea în perioada
postoperatorie a constituit 4,65% (n-6), morbiditatea postoperatorie 30,5% (39 de pacienți), cauzate de hemoragie
intraoperatorie: (>1000 ml) n-18, hemoragie postoperatorie: n-6, complicații pulmonare: n-19, infecție intraabdominală: n-3,
ascită tranzitorie n-16, bilioragie n-10, insuficiență hepatică postrezecție n-5.
Rezultate: Rezecțiile hepatice au avut o progresie impresionantă în ultimii ani în Clinica Chirurgie 2 și sunt realizate pe scară
largă pentru diferite afecțiuni ale ficatului, cum ar fi tumorile maligne.
Concluzie: Hepatectomiile sunt semnificativ asociate cu o rată sporită de morbiditate și mortalitate și corelează cu starea
morfofuncțională a ficatului, volumul și tehnica intervenției chirurgicale, evaluarea și managementul perioperator. Insuficiența
hepatică posthepatectomie rămîne cea mai importantă problemă, deoarece este principala cauză de decese în perioada
postoperatorie.Introduction: Liver resection has become the gold standard in the treatment of hepatocellular carcinoma and liver metastases.
Malignant hepatic affections require special tactics which involves the perioperative management of oncological diseases of the
liver. Alteration of hepatic function (hepatitis, cirrhosis, chemotherapy, hepatic steatosis) increases the preoperative risk of
complications intra- and postoperatively, sophisticated surgical techniques, due to its unique anatomical architecture, become
inevitable in this population. Complications of liver resection: intra- and postoperative bleeding, postoperative infection,
pulmonary complications, ascites, biliorrhage, posthepatectomic liver failure.
Aim: An accurate evaluation of hepatic function (cirrhotic patients, post-chemotherapy) accompanied by adequate surgical
manipulations that will allow decreasing of postoperative morbidity and mortality.
Material and methods: 128 patients were analyzed who underwent liver resections, including 79 with hepatocellular
carcinoma, colorectal cancer liver Mts – 42 and 7 cases of cholangiocellular carcinoma. Postoperative mortality was 4.65% (n-
6), postoperative morbidity 30.5% (39 patients), due to intraoperative hemorrhage (>1000 ml) n-18, post-operative hemorrhage
n-6, pulmonary complications n-19, intra-abdominal infection: n-3, transient ascites n-16, biliorrhage n-10, postresectional
hepatic failure n-5.
Results: Liver resections had an impressive progress in recent years in surgical clinic 2 and are performed on a large scale for
various liver pathologies such as malignant tumors.
Conclusion: Hepatectomy are significantly associated with a high rate of morbidity and mortality and correlates with morphofunctional
state of the liver, volume and surgical technique, assessment and perioperative management. Posthepatectomic
hepatic failure remains the most important problem because it is the main cause of death in the postoperative period
Liver transplantation in Republic of Moldova. Surgical clinic no 2
Catedra 2 Chirurgie, USMF ”Nicolae Testemiţanu”, Chişinău, Republica Moldova, Al XII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” din Republica Moldova cu participare internațională 23-25 septembrie 2015Introducere: Situaţia epidemiologică critică dezvoltată în Republica Moldova, privind prevalenţa şi incidenţa cirozelor virale şi
ca urmare rata catastrofală de mortalitate cauzată de ciroza hepatică – 76,46 la 100.000 de populaţie (primul loc în lume), ne-a
impus să lansăm transplantul de ficat.
Scopul: Performarea şi optimizarea transplantului hepatic ca o metodă unică de tratament a bolilor hepatice în stadiul terminal.
Material şi metode: La momentul actual în ţara noastră s-au efectuat 14 transplante de ficat, dintre care 7 de la donatori vii şi 7
de la donatori aflaţi în moarte cerebrală. Etiologia bolnavilor transplantaţi: HBV – 2 pacienţi, HBV+HDV – 5, HBV+HCV – 3,
HBV+HDV+CHC – 1, HBV+CHC – 1, ciroză biliară primară – 1, retransplant – 1.
Rezultate: La un pacient, din cauza trombozei arterei hepatice după transplant hepatic de la donator viu, s-a efectuat
retransplant cu ficat integru de la donator aflat în moarte cerebrală. Complicaţiile apărute: hemoragie postoperatorie – 1,
tromboza arterei hepatice – 1, peritonită biliară – 1, rejet acut a grefei – 1, disfuncţia primară a grefei – 1, sindrom convulsiv – 1.
Mortalitatea în perioada postoperatorie precoce – 3, mortalitatea în timpul primului an – 0. Cauzele mortalităţii: hemoragie
intracerebrală postoperatorie, rejet acut a grefei şi al treilea caz – disfuncţia primară a grefei cauzată de hipoperfuzia grefei.
Complicaţii la donatorii vii nu au fost. Durata medie de spitalizare în cazul transplantului de ficat de la donatori vii a constituit 46
zile şi în cazul transplantului de ficat de la donator aflat în moarte cerebrală – 39 de zile.
Concluzii: Transplantul de ficat la momentul actual în Republica Moldova poate fi considerat ca o procedură sigură în
tratamentul bolilor cronice ale ficatului. Cu toate acestea rata complicaţiilor survenite sunt o problemă majoră, care ne impun să
ne perfecţionăm permanent cunoştinţele în tehnica chirurgicală şi conduita postoperatorie, inclusiv şi tratamentul
imunosupresiv.Introduction: Critical epidemiological situation developed in Moldova, on the prevalence and incidence of viral cirrhosis and
following catastrophic mortality rate caused by cirrhosis of the liver - from 76.46 to 100.000 populations (first place in the world),
required us to launch liver transplantation.
Purpose: Performance and optimizing liver transplantation as a unique method of treatment of end-stage liver disease.
Material and methods: At the moment in our country were performed 14 liver transplants: 7 of them from living donors and 7 –
from donors with death of brain. Etiology of transplant patients: HBV – 2 patients, HBV+HDV – 5, HBV+HCV – 3,
HBV+HDV+CHC – 1, HBV+HCC – 1, primary biliary cirrhosis – 1, retransplant – 1.
Results: In 1 patient because of hepatic artery thrombosis after lever transplantation from living donor was performed
retransplantation of whole liver from donor with brain dead. Complications: postoperative bleeding – 1, thrombosis of hepatic
artery – 1, biliary peritonitis – 1, acute graft rejection – 1, primary graft dysfunction – 1, convulsive syndrome – 1. Mortality in
early postoperative period – 3, mortality during the first year – 0. The causes of mortality: postoperative intracerebral
hemorrhage, acute graft rejection and in third case primary graft dysfunction caused by graft hypoperfusion. No complications
from living donors. The average of length of hospitalization for liver transplantation from living donors consisted 46 days and in
case of liver transplantation from brain dead donor – 39 days.
Conclusions: Liver transplantation currently in Moldova can be considered a safe procedure in the treatment of chronic liver
diseases. However complication rate is a major problem occurred which require the permanent improvement of our knowledge
in surgical technique and postoperative management, including immunosuppressive treatment
The role of vascular resections in hepatobiliopancreatic surgery
Catedra de Chirurgie nr 2, Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu” Chișinău, Republica Moldova, Al XIII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” și
al III-lea Congres al Societății de Endoscopie, Chirurgie miniminvazivă și Ultrasonografie ”V.M.Guțu” din Republica MoldovaIntroducere: Incidența tumorilor maligne a zonei hepatobiliopancreatice în ultimii ani a crescut în mod constant și este 17,3 la
100000 de populație. Rezecabilitatea tumorilor acestei zone este asociată, în primul rînd cu invazia vasculară și într-o masură este
determinată de posibilitațile obiective și subiective de rezecție și reconstrucție a vaselor magistrale. Odată cu progresele marcate în
chimioterapie, prevaleaza idea că invazia vasculară permite efectuarea rezecției radicale.
Materiale și metode: Am analizat rezultatele a 40 de rezecții vasculare a zonei hepatobiliopancreatice. Majoritatea din ele au fost
efectuate la pacienți cu cancer cefalopancreatic cu invazie în vena porta/vena mezenterica superioara (VP/VMS) – 23 pacienți,
colangiocarcinom perihilar – cu invazie în vena cavă inferioară (VCI) – 3 și invazia VP – 5 pacienți, tumori hepatice primare și
metastatice cu invazia VCI – 4 pacienți și invazia VP – 5 (3) pacienți. Rezecția marginală VP/VMS cu suturare am efectuat în 13
cazuri (32,5%), rezecția VP/VMS cu anastomoză – 11 (27,5%) cazuri, rezecția VP/VMS cu reconstrucție ulilizînd grefă – 9 (22,5%).
Rezecția marginală a VCI am efectuat în 5 (5%) cazuri, și în 2 (5%) cazuri am efectuat rezecția VCI cu reconstrucție cu grefa sintetică.
Rezultate: Complicații specifice pentru reconstrucție vasculară s-au determinat doar într-un caz – tromboză parțială a grefei sintetice
a VCI, tratată conservativ. Un caz de mortalitate postoperatorie la pacient cu carcinom hepatocelular grefat pe ciroză hepatică și
tromboză tumorală a VCI, la care s-a efectuat hepatectomie reglată dreaptă extinsă la lobul caudat, combinată cu cavotomie. Cauza
decesului – insuficiență hepatică postrezecție. Durata medie de spitalizare 10 – 48 de zile și nu diferă de durata spitalizării pacienților
cu aceeasi patologie, dar fără rezecție vasculară.
Concluzii: Rezultatele obținute ne pot demonstra ca rezecțiile vasculare nu influențează asupra decurgerii perioadei postoperatorii.
La fel, invazia vasculară nu poate fi considerată ca factor de pronostic negativ în perioada postoperatorie precoce, dar permite de a
efectua intervenții chirurgicale potențial radicale.Introduction: The incidence of malignant tumors of hepatobiliopancreatic zone has increased in recent years and is 17.3:100000.
The resectability of the tumors in this area is associated primarily with vascular invasion and, to a certain extent, is determined by
the objective and subjective possibilities of resection and reconstruction of the main vessels. With progress in chemotherapy, in
hepatobiliary surgery there is the idea that the vascular invasion allows radical resection.
Materials and methods: We analyzed the results of 40 vascular resections of the hepatobiliopancreatic zone. Most of these were
performed in patients with cephalopancreatic cancer with invasion in the superior mesenteric vein, portal vein (SMV/PV) - 23 patients,
perihilar cholangiocarcinoma - invasion in inferior vena cava (IVC) in 3 patients and PV invasion - 5 patients, primary and metastatic
liver tumors with invasion of IVC - 4 patients and PV invasion - 5 (3) patients. In thirteen cases (32.5%) was performed the marginal
resection of portal SMV/PV with suturing (SMV/PV), resection SMV/PV with anastomosis - 11 (27.5%) cases, resection SMV/PV with a
graft reconstruction - 9 (22.5%). The marginal resection of the IVC was performed in 5 (5%) cases, and in 2 (5%) cases we performed
resection of the IVC with reconstruction using synthetic graft.
Results: Specific complications for vascular reconstruction were determined only in one case - partial thrombosis of the synthetic graft
of the IVC, treated conservatively. There was one case of postoperative mortality in patient with hepatocellular carcinoma associated
with cirrhosis and tumoral thrombosis of the IVC, in this case being performed right hepatectomy extended to segment 1, combined
with cavotomy. Cause of death – posthepatectomy liver failure. The average duration of hospitalization was 10 - 48 days and did not
differ from the length of hospitalization in patients with the same pathology but without vascular resection.
Conclusions: The results obtained can demonstrate that vascular resections do not influence the progression of the postoperative
period. Similarly, vascular invasion can not be considered as a negative prognostic factor in the early postoperative period, but allows
to perform potentially radical surgeries
Klatskin tumors: diagnostic aspects and surgical treatment
Catedra chirurgie nr.2, USMF ”Nicolae Testemițanu”, Chișinău, Republica Moldova, Al XII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” din Republica Moldova cu participare internațională 23-25 septembrie 2015Introducere: Colangiocarcinomul reprezintă o maladie oncologică cu impact socio-economic major. Incidența acestei patologii
variază de la 1-2 pînă la 85 pe 100.000 populație. Morbiditatea și mortalitatea în cadrul colangiocarcinomului constituie 14-76%
și 0-19% respectiv.
Scopul studiului: A fost studierea abordării diagnostice și a rezultatelor tratamentului chirurgical.
Material și metode: Pe parcursul anilor 2000-2014 în Clinica noastră au fost internați 79 pacienți cu tumora Klatskin. Din care
tipul I și II au fost 11 (13,6%) cazuri, IIIA – 7, IIIB – 9. În restul 54 de cazuri au fost de tip IV. Procesul diagnostic a inclus:
examen clinic, analize de laborator, ultrasonografia abdominală, colangiopancreatografia retrogradă endoscopică, rezonanța
magnetică nucleară. Tratament chirurgical a fost efectuat la 28 (34,2%) pacienți. Rezecția de cale biliară principală cu aplicarea
bihepaticojejunoanastomozei s-a efectuat în 11 cazuri, hepatectomia reglată stîngă – 7, hepatectomia reglată dreaptă – 9, cu
aplicarea hepaticojejunoanastamozei pe ansa Y a la Roux. Toate procedeele chirurgicale au fost asociate cu rezecția
segmentului I.
Rezultate: Algoritmul de diagnostic la bolnavii cu tumoră Klatskin include examinarea clinică a pacientului, analizele de
laborator, ultrasonografia abdominală, colangiopancreatografia, rezonanța magnetică nucleară. Tratamentul chirurgical al
acestor bolnavi constă în rezecția de cale biliară principală, hemihepatectomia dreaptă sau stîngă. Toate procedeele
chirurgicale includ rezecția lobului caudat.
Concluzii: Astfel, investigarea preoperatorie a pacienților cu tumoră Klatskin, conform algoritmului diagnostic și tratamentul
chirurgical radical ameliorează rezultatele în perioada postoperatorie precoce și tardivă, cu o supraviețuire acceptabilă.Introduction: Cholangiocarcinoma represents an oncologic disease with a major socio- economic impact. Incidence of these
pathology varies from 1-2 to 85 per 100.000 population. Morbidity and mortality due to cholangiocarcinoma are 14-76% and 0-
19% respectively.
Aim of study was to research diagnostic approach and surgical treatment outcomes.
Materials and methods: 79 patients with Klatskin tumors were admitted in our surgical department during the period of 2000-
2014 years. Of which 11 (13.6%) patients were with type I and II, 7 – IIIA, 9 – IIIB. The last 54 cases were represented by
patients with Klatskin tumor type IV. Diagnostic was confirmed by clinical examination, laboratory tests, abdominal ultrasound,
retrograde endoscopic cholangiopancreatography, magnetic resonance imaging. Surgical treatment was performed in 28
(34.2%) patients. The main bile duct resection with performing of bihepaticojejunoanastomosis was done in 11 cases, left
hepatectomy – 7, right hepatectomy – 9 cases, with performing of hepaticojejunoanastomosis Roux-en-Y loop. All types of
surgical procedures were associated with segment I resection.
Results: Diagnostic algorithm in patients with Klatskin tumor includes physical examination, laboratory test, abdominal
ultrasound, retrograde endoscopic cholangiopancreatography, magnetic resonance imaging. Surgical treatment of these
patients includes – main bile duct resection, left and right hepatectomy. All types of surgical procedures were associated with
caudate lobe resection.
Conclusions: Preoperative investigation of patients with Klatskin tumor, according to the diagnostic algorithm, and radical
surgical treatment improves outcomes in early and late postoperative periods, with an acceptable survival
Surgical treatment of hepacellular carcinoma: experience of the Surgical clinic 2
Catedra 2 Chirurgie, USMF ”Nicolae Testemiţanu”, Chişinău, Republica Moldova, Al XII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” din Republica Moldova cu participare internațională 23-25 septembrie 2015Introducere: Tratamentul chirurgical al carcinomului hepatocelular (CHC) s-a dezvoltat remarcabil în ultimii ani, datorită
perfecţionării tehnicii de transecţie hepatică şi de control vascular. La momentul actual hepatectomiile au devenit o metodă de
tratament sigură, care oferă rezultate favorabile pacienţilor cu CHC.
Scopul: Aprecierea adecvată a volumului operaţiei, perfecţionarea tehnicii chirurgicale şi dezvoltarea managementului pre- şi
postoperator, care ar permite să micşorăm considerabil rata complicaţiilor postoperatorii şi mortalitatea la această categorie de
bolnavi.
Material şi metode: Tratamentul chirurgical al CHC în Clinica chirurgie 2 – secţia Chirurgie Hepatobiliopancreatică a evoluat de
la 2 cazuri pe an în 2007 până la 27 în 2015, numărul total fiind 79 de cazuri. În majoritatea cazurilor (n=63; 80%) s-au efectuat
rezecţii anatomice. Rezecţii non-anatomice în toate cazurile s-au efectuat la bolnavii cu CHC grefat pe fon de ciroză hepatică,
principala cauză a acestei metode este posibilitatea instalării insuficienţei hepatice postoperatorii. La 10 pacienţi rezecţia
chirurgicală a fost efectuată peste 4-6 săptămâni după ligaturarea ramului portal drept, când masa ţesutului hepatic restant nu
depăşea 30%.
Rezultate: Necătând la perfecţionarea continuă a tehnicii chirurgicale hemoragia intraoperatorie (mai mult de 1000 ml) rămâne
o problemă importantă, constatată în 21,7% cazuri. Complicaţiile postoperatorii: hemoragie postoperatorie – 4,7%, insuficienţă
hepatică postoperatorie în 3,3%, complicaţii biliare – 4,1%. Mortalitatea postoperatorie constituie 3,4%, cauza principală este
insuficienţa hepatică postrezecţie.
Concluzie: Rezecţia hepatică este cea mai disponibilă şi eficientă metodă de tratament a CHC. O evaluare corectă a funcţiei
hepatice, înţelegerea anatomiei segmentare a ficatului, folosind rezultatele imagistice, precum şi optimizarea tehnicii rezecţiilor
hepatice sunt cei mai importanţi factori care conduc la o mortalitate scăzută cu o supravieţuire aşteptată (la 5 ani) la 70%.Introduction: Surgical treatment of hepacellular carcinoma (HCC) has developed remarkably in recent years, thanks to
improvements in the technique of liver transection and vascular control. Currently hepatectomies became a safe treatment
method that provides a favorable result for the patients with HCC.
Purpose: adequate appreciation of the volume operation, improving surgical technique and development of pre- and
postoperative management, allowing to decrease considerably the rate of postoperative complications and mortality in this
group of patients.
Material and methods: Surgical treatment of HCC in surgical clinic 2, department of hepato-bilio-pancreatic surgery
progressed from two cases per year in 2007 to 27 in 2015. The total number is 79 cases. In the majority of cases (n=63; 80%)
anatomical surgical resection has been performed. Non-anatomic resections in all cases were performed in patients with HCC
grafted on the basis of cirrhosis, the main cause of this method is the possibility of postoperative hepatic insufficiency. In 10
patients surgical resection was performed 4-6 weeks later after ligation of right portal vein when liver tissue mass remaining was
less than 30%.
Results: In spite of the continuous improvement of surgical technique, intraoperative bleeding (more than 1000 ml) remains an
issue of importance detected in 21.7% of cases. Postoperative complications: post-operative haemorrhage – 4.7%, 3.3% -
postoperative hepatic impairment, biliary complications – 4.1%. Postoperative mortality is 3.4%, the main cause is
postresectional hepatic failure.
Conclusion: Hepatic resection is the most available and effective method of treatment of HCC. An accurate assessment of liver
function, understanding of segmental hepatic anatomy, using of imaging results and optimization of liver resection technique are
the most important factors leading to low mortality with the expected survival (5 years) to 70%
Surgical treatment of liver metastasis in colorectal cancer
Catedra 2 Chirurgie, USMF ”Nicolae Testemiţanu”, Chişinău, Republica Moldova, Al XII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” din Republica Moldova cu participare internațională 23-25 septembrie 2015Introducere: Metastazele colorectale au devenit o problemă specială în domeniul chirurgiei digestive şi oferă discuţii
permanente şi controversate. Jumătate dintre pacienţii cu cancer al colonului dezvoltă metastaze hepatice. Criteriile de
rezecabilitate a metastazelor colorectale au fost extinse în ultimii ani şi se învârt în jurul rezecţiei R0 cu un volum hepatic
rezidual suficient.
Scopul: Aprecierea selecţiei corespunzătoare, tratamentului adecvat perioperativ şi tehnicii chirurgicale corecte, ce conduce la
o rată de mortalitate şi morbiditate scăzută.
Material şi metode: În Clinica de chirurgie 2 pe parcursul anilor 2007-2015 au fost supuşi intervenţiei chirurgicale 42 pacienţi.
La 28 de pacienţi metastazele hepatice s-au dezvoltat după înlăturarea tumorii primare la o perioada de 4 luni – 3 ani. La 10
pacienţi s-au efectuat rezecţii sincrone şi la 4 pacienţi rezecţia tumorii primare a urmat peste 1-3 luni după înlăturarea
metastazelor hepatice. Pentru a exclude insuficienţă hepatică postrezecţională la 4 pacienţi s-au efectuat rezecţii hepatice
etapizate, 7 pacienţi – rezecţii hepatice după ocluzia venei porte.
Rezultate: Tratamentul metastazelor colorectale este multimodal şi include rezecţia chirurgicală, chimioterapie, tratament de
ablaţie locală. Dar numai tratamentul chirurgical este unica soluţie ce permite de a atinge o supravieţuire mai lungă la această
categorie de pacienţi. Supravieţuirea la 5 ani a constituit 30,9% (n=13).
Concluzii: Rezecţia hepatică este o opţiune extrem de importantă pentru mărirea ratei de supravieţuire şi rămîne o metodă
potenţial curativă cu un risc perioperativ acceptat. Toţi pacienţii cu metastaze hepatice pot fi consideraţi candidaţi pentru
tratament chirurgical. Principala limită de rezecţie este calitatea şi cantitatea ţesutului hepatic restant.Introduction: Colorectal metastases have become a particular problem in digestive surgery and offers permanent and
controversial discussions. Half of patients with colon cancer develop liver metastases. Colorectal metastases resectability
criteria were extended in recent years and resolve around R0 resection with sufficient enough residual liver volume.
Purpose: Evaluation of corresponding selection, appropriate perioperative treatment and correct surgical technique, which
leads to a low rate of mortality and morbidity.
Material and methods: In surgical clinic N2 during the years 2007 to 2015, 42 patients were operated. At 28 patients of liver
metastasis were developed after removal of the primary tumour for a period of four months – 3 years. In 10 cases were made
synchronous resection and in 4 cases primary tumour resection was made after 1-3 months later after removing of liver
metastases. With the aim to exclude postresectional hepatic failure in 4 patients was performed staged hepatic resection, in 7
patients wad made hepatic resection after hepatic portal vein occlusion.
Results: The treatment of colorectal metastases is multimodal and includes surgical resection, chemotherapy, local ablation.
But only surgery is the only solution that allows to achieve longer survival in these patients. Survival at 5 years was 30.9%
(n=13).
Conclusions: Liver resection is an extremely important option to increase survival rate and remains a potentially curative
method with acceptable perioperative risk. All patients with liver metastases can be considered candidates for surgical
treatment. The main limitation of the resection is the quality of remaining tissue
Multimodal treatment of liver carcinoma
Catedra de Chirurgie nr 2, Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu” Chișinău, Republica Moldova, Al XIII-lea Congres al Asociației Chirurgilor „Nicolae Anestiadi” și
al III-lea Congres al Societății de Endoscopie, Chirurgie miniminvazivă și Ultrasonografie ”V.M.Guțu” din Republica MoldovaIntroducere: Tratamentul chirurgical al CHC s-a dezvoltat remarcabil în ultimii ani, dătorită perfecționîrii tehnicii de transecție hepatică
și control vascular. La momentul actual hepatectomiile au devenit o metodă de tratament sigură, care oferă o rezultae favorabile
paciențiilor cu CHC. Aprecieria adecvată a volumului operaţiei, perfecţionăria tehnicii chirurgicale și dezvoltarea managementului preşi postoperator, ne permite să micșorăm considerabil rata complicațiilor postoperatorii și mortalitatea la această categorie de bolnavi.
Material și metode: Numărul total pe perioada acestor ani fiind 94 cazuri. În majoritatea cazurilor (80%), s-au efectuat rezecții
anatomice. Rezecții non-anatomice în majoritatea cazurilor s-au efectuat la bolnavi cu CHC grefat pe ciroză hepatică. La 10 pacienți
rezecția chirurgicală a fost efectuată peste 4-6 săptămâni peste embolizarea ramului portal drept, când masa ţesutului hepatic restant
nu depăşea 30%.
Rezultate: Necătând la perfecționarea continue a tehnicii chirurgicale hemoragia intraoperatorie (mai mult de 1000ml) rămâne o
problemă importantă, constatată în 16,5% cazuri. Complicațiile postoperatorii: hemoragie postoperatorie – 4,2%, insuficiență hepatică
postoperatorie în 3,3%, complicații biliare 4,1%. Mortalitatea postoperatorie constituie 3,4%, cauza principală este insuficiența hepatică
postoperatorie.
Concluzie: Rezecția hepatică este cea mai disponibilă și eficientă metodă de tratament al CHC. O evaluare corectă a funcției hepatice,
înțelegerea anatomiei segmentare ale ficatului, folosind rezultatele imagistice, precum și optimizarea tehnicii rezecțiilor hepatice sunt
cei mai importanți factori, ce conduc la o mortalitate scăzută cu o supraviețuire așteptată (la 5 ani) la 70%.Introduction: Surgical treatment of CHC has been developed remarkable in recent years, due to the improvement of the hepatic
transection technique and vascular control. At present, hepatectomy have become a safe treatment method that provides a favorable
outcome for patients with CHC. Appropriate assessment of the volume of surgery, improvement of surgical technique and development
of pre- and postoperative management allow us to considerably reduce the rate of postoperative complications and mortality in this
category of patients.
Material and Methods: The total number during these years was 94 cases. In most cases (80%), anatomical resections were
performed. Non-anatomical resections in most cases were performed in patients with CHC grafted on liver cirrhosis. In 10 patients,
surgical resection was performed over 4-6 weeks over the right portal ram embolisation when the remaining liver tissue mass did not
exceed 30%.
Results: Despite the continuous improvement of surgical technique, intraoperative haemorrhage (more than 1000ml) remains an
important problem, found in 16.5% cases. Postoperative complications: postoperative haemorrhage - 4.2%, postoperative liver failure
in 3.3%, biliary complications 4.1%. Postoperative mortality is 3.4%, the main cause is postoperative liver failure.
Conclusion: Hepatic resection is the most available and effective treatment method for CHC. A correct assessment of liver function,
understanding of segmental liver anatomy using imaging results, and optimization of liver resection techniques are the most important
factors leading to low mortality with an expected survival (at 5 years) at 70%
- …