106 research outputs found
Pulmonoloogia. Idiopaatiline kopsufibroos: uued diagnostilised kriteeriumid
Eesti Arst 2018; 97(3):148â15
Pulmonoloogia. Idiopaatiline kopsufibroos vajab pĂŒsivalt antifibrootilist ravi vaatamata oma variaablile kulule ja kopsufunktsiooni vahepealsele halvenemisele
Eesti Arst 2017; 96(6):352â35
Meditsiinidoktor Lea Pehme
7. septembril 2007 kaitses Tartu Ălikooli arstiteaduskonna nĂ”ukogu ees doktorivĂ€itekirja Lea Pehme. Töö âTuberkuloosi epidemioloogiline olukord Eestis 1991â2003 rĂ”huasetusega kopsuvĂ€lisele tuberkuloosile ja kopsutuberkuloosi diagnoosimise viivitust mĂ”jutavatele teguriteleâ (âEpidemiology of tuberculosis in Estonia 1991â2003 with
special regard to extrapulmonary tuberculosis and delay in diagnosis of pulmonary tuberculosisâ) valmis TĂ kopsukliinikus professor Mati Rahu ja professor Alan Altraja juhendamisel.
Eesti Arst 2008; 87(3):227â22
Idiopaatiline kopsufibroos â Ă€sjane kannapööre ravistrateegias uute lootuste nimel
Kirjutises on antud lĂŒhiĂŒlevaade idiopaatilise kopsufibroosi (IPF) diagnoosimisest, keskendutud viimase aasta jooksul asetleidnud pĂ”himĂ”ttelistele muudatustele selle krooniline ja taaspöördumatult progresseeruva fibrootilise kopsuhaiguse ravistrateegias. IPF on peamiselt eakamatel isikutel (> 50 a) esinev keskmise levimusega haigus (20â50 juhtu 100 000 inimese kohta), mille levik organismis piirdub kopsudega ning mille radioloogiliseks ja patohistoloogiliseks leiuks on nn tavaline interstitsiaalne pneumoonia (UIP). Diagnoos kinnitatakse enamikul juhtudest iseloomuliku kliinilis-radioloogilise leiu alusel (UIP-leid) ja muude sarnast leidu andvate seisundite vĂ€listamisel. IPFi on viimase aastakĂŒmne vĂ€ltel varasemaga vĂ”rreldes oluliselt paremini tundma Ă”pitud. Varasem eksperdiarvamustel, mĂ”nel vĂ€ikesemahulisel uuringul ja ĂŒldisel ravimise soovil pĂ”hinenud soovitus ravida haigust prednisolooni, asatiopriini vĂ”i tsĂŒklofosfamiidi ja N-atsetĂŒĂŒltsĂŒsteiiniga (nn kolmikravi) on osutunud pigem kahjulikuks. Nende asemele on tulnud antifibrootilise toimega ravim pirfenidoon, kuid kĂ€imas on veel suur hulk uuringuid teiste vĂ”imalike IPFi ravimikandidaatidega, mille hulgas leidub monoklonaalseid antikehi tsĂŒtokiinide, integriinide ja kasvufaktorite vastu, samuti kasvufaktorite retseptoritega seotud tĂŒrosiini kinaasi inhibiitoreid. Artiklis on kĂ€sitletud ka IPFi mittefarmakoloogilise ravi ja IPFi Ă€genemise ravi nĂŒĂŒdisaegseid seisukohti.
Eesti Arst 2013; 92(6):325â32
Sarkoidoos â olemus, diagnostika ja ravi
Sarkoidoos on ebaselge etioloogiaga multisĂŒsteemne granulomatoosne haigus, mis esineb sagedamini noortel ja keskeas tĂ€iskasvanutel. Haiguse sagedasemateks avaldusvormideks on mĂ”lemapoolne kopsuvĂ€ratite piirkonna lĂŒmfadenopaatia, kopsude infiltraadid ning silmade ja naha haaratus. Teiste elundisĂŒsteemide haigestumine esineb suhteliselt harva. Selline haiguse ĂŒldiseloomustus, vastu vĂ”etud Kyoto maailmakongressil 1991. aastal, kehtib tĂ€nase pĂ€evani ning seda on aktsepteerinud ATS (The American Thoracic Society), ERS (The European Respiratory Society) ja WASOG (World Association of Sarcoidosis and Other Granulomatous Disorders) (1). Artiklis kĂ€sitletakse sarkoidoosi etiopatogeneesi, kliinilist pilti, diagnoosimist ja ravi.
Eesti Arst 2006; 85 (7): 460â47
Hingamisteede stentimine â vĂ”imalused ja kogemused
Alumiste hingamisteede stentimist ehk sisetoesega proteesimist kasutatakse nagu paljude teistegi torujate ÔÔneselundite juures valendiku lĂ€bitavuse palliatiivseks taastamiseks vĂ”i sĂ€ilitamiseks kasvajatest, fibroosist, vĂ€lisest survest vĂ”i muudest pĂ”hjustest tingitud ahenemise korral. Suurte juhtehingamisteede lĂ€bitavuse taastamine stentimisega suurendab elulemust kirurgiliselt mitteravitavate seisundite puhul ja tagab patsientidele oluliselt parema elukvaliteedi. SeetĂ”ttu on kasvav meditsiiniline nĂ”udlus selle raviviisi jĂ€rele Eestis ĂŒhelt poolt ja meetodi kĂ€ttesaadavus teiselt poolt muutmas inoperaabelsete juhtehingamisteede haiguste kohalikke ravitraditsioone. Artiklis on antud ĂŒlevaade suurtes juhtehingamisteedes kasutatavatest stentidest, stentimise pĂ”himĂ”tetest ja nĂ€idustustest ning illustreeritud tulemusi kolme haigusjuhu nĂ€itel.
Eesti Arst 2006; 85 (10): 673â68
Sexual Abuse Counsellors' Response to Stress and Trauma: a Social Work Perspective
Based on qualitative interviews with 36 ACC-approved counsellors and their significant others, this research explores the range of social, organisational and theoretical factors that impact on sexual abuse counsellors. In this context the author explores the relevance of "vicarious traumatisation" and the strategies and theoretical approaches used to foster counsellors' well-being. Current literature about vicarious traumatisation suggests that counsellors' exposure to their clients' trauma may increase their risk of burn-out and secondary traumatisation. The relationship between counsellors' responses to their clients' trauma and the theoretical frameworks they use in practice, and the impact of the counsellors' work on their relationships with their partners, colleagues, friends and family, are explored. The model of stress and trauma developed highlights that counsellors experience stress when there are inconsistencies between their personal philosophies, their practice experience (or what they are exposed to in their dealings with dients) and the theoretical frameworks they use in practice. This sense of disjuncture provides the impetus for the development of alternative frameworks for practice that increase the resilience of counsellors who work intensively with traumatic material. The model of stress and trauma developed introduces a multi-level understanding of the challenges faced by sexual abuse counsellors and the implications for their relationships with their significant others
- âŠ