68 research outputs found
Fasciolosis
Fasciola hepatica je parazit iz razreda trematoda koji uzrokuje bolest koja se naziva distomijaza, fascioloza ili metiljavost. U Hrvatskoj, a i u najveÄem dijelu svijeta, od distomijaze uzrokovane ovim metiljem najÄeÅ”Äe obolijevaju ovce i goveda. Ovisno o vremenu izloženosti invaziji kao i koliÄini ingestiranih invazivnih metacerkarija, ovaj parazit može uzrokovati akutni, kroniÄni ili oba oblika bolesti istodobno. Akutnu metiljavost uzrokuju juvenilni metilji koji tijekom svoje migracije buÅ”e jetrenu kapsulu kao i sam jetreni parenhim. KroniÄnu metiljavost uzrokuju adulti metilja koji parazitiraju u žuÄovodima jetre. U ovom kraÄem osvrtu, koristeÄi se jednim sluÄajem iz prakse (razudba dviju ovaca), prikazane su i objaÅ”njene tipiÄne makroskopske i mikroskopske lezije istodobne akutne i kroniÄne distomijaze.Fasciola hepatica is a trematode parasite which causes a disease called distomiasis or fascioliasis. In Croatia, but also worldwide, distomiasis caused by Fasciola hepatica is most common in sheep and cattle. Depending on the length of exposure and quantity of ingested invasive metacercariae, this parasite can cause an acute or chronic disease, or both types simultaneously. Acute distomiasis is caused by migration of juvenile flukes when they perforate Glissonās capsule and burrow into the liver parenchyma. Chronic distomiasis is caused by adult fluke parasitizing in larger bile ducts. This short review describes and explains the typical macroscopic and microscopic lesions of simultaneous acute and chronic distomiasis in two sheep submitted for routine necropsy
Karcinom prostate u pasa
Karcinom prostate u domaÄih se životinja pojavljuje praktiÄki samo u pasa, u kojih je razmjerno rijedak. Njegova važnost leži u komparativnom aspektu u usporedbi s ljudima, u kojih je to vrlo Äest tumor. Radi se o izrazito malignom tumoru s nerijetko podmuklom pojavom s obzirom na to da su udaljene metastaze u veÄini sluÄajeva veÄ prisutne prilikom postavljanja dijagnoze. Prognoza je stoga loÅ”a i lijeÄenje se obiÄno ne poduzima. Uzroci koji dovode do njegova razvoja u pasa nisu poznati, dokazano je doduÅ”e da to nije povezano s djelovanjem androgena te da se kastracijom zapravo poveÄava rizik za njegov razvoj. VeÄina autora smatra da bi se u karcinom prostate trebali uz tumore podrijetlom od sekretornog epitela prostate ubrajati i tumori podrijetlom od urotela prostatiÄne uretre. U ovom osvrtu, koristeÄi se jednim sluÄajem iz prakse, opisano je bioloÅ”ko ponaÅ”anje ovoga tumora, njegova prognoza, histogeneza te makroskopske i mikroskopske karakteristike
Avian mycobacteriosis
Mikobakterioza ptica jest kroniÄna bolest koja je uzrokovana tzv. netuberkuloznim i nelepromatoznim pripadnicima roda Mycobacterium. Bolest je to koja se danas uglavnom pojavljuje u ukrasnih ptica te peradi držane u ekstenzivnom uzgoju. KliniÄki se bolest nerijetko propusti dijagnosticirati za života jer su simptomi Äesto nespecifiÄni, npr. mrÅ”avljenje i anoreksija. Dijagnoza se stoga uvelike postavlja postmortalnom pretragom. TipiÄno je na razudbi pronaÄi brojne nodularne promjene koje histoloÅ”ki odgovaraju granulomima s obiÄno veÄim centralnim podruÄjima nekroze te s brojnim mikobakterijama obiÄno vidljivima tek nakon dodatnih diferencijalnih bojenja. Takvim su promjenama najÄeÅ”Äe zahvaÄeni jetra, slezena, crijeva, koÅ”tana srž, a prema novijim spoznajama i pluÄa. Kao konaÄna potvrda dijagnoze mogu se raditi izolacija i uzgoj bakterijske kulture ili molekularni dokaz uzroÄnika. U ovom osvrtu, na primjeru sluÄaja iz prakse, opisana je prije svega patoanatomska i patohistoloÅ”ka slika bolesti, kao i njezina patogeneza, dijagnoza te diferencijalne dijagnoze.Avian mycobacteriosis is a chronic disease caused by ānon-tuberculousā and ānon-lepromatousā members of Mycobacterium genus. It is a disease that occurs today mostly in pet and zoo birds, and poultry under extensive management. Clinically, the disease is commonly missed and undiagnosed in vivo due to the often nonspecific symptoms ā e.g. cachexia and anorexia. The diagnosis is therefore usually made post mortally. Grossly, it is typical to find numerous nodular lesions that microscopically correspond to granulomas, with larger central areas of necrosis and numerous mycobacteria, which are usually only visible after staining with special stains. Such lesions are usually found in the liver, spleen, intestine, bone marrow, and, according to newer studies, also in the lungs. Bacterial culture and molecular methods can be used as a final confirmation of the diagnosis. Using one case from a routine postmortem investigation, this short review deals mostly with the gross and histological appearance of this disease, but also its pathogenesis, diagnosis, and differential diagnoses
Kontagiozna pleuropneumonija svinja
Kontagiozna pleuropneumonija svinja Äesta je zarazna bolest svinja uzrokovana bakterijom Actinobacillus pleuropneumoniae. Radi se o bakteriji Äija virulencija leži u Äinjenici da raspolaže brojnim mehanizmima koji je Å”tite od obrambenog djelovanja imunosnih stanica svinje i tako joj omoguÄuju preživljavanje u pluÄima. Ne manje važno, patogeni uÄinak bakterija postiže i sofisticiranim toksinima koji uniÅ”tavaju stanice, tj. pluÄno tkivo domaÄina. U ovom osvrtu, koristeÄi se sluÄajem iz prakse (razudba Äetiri praseta), pojaÅ”njeni su mehanizmi patogenog djelovanja ove bakterije. Isto tako, prikazane su i pojaÅ”njene tipiÄne makroskopske i mikroskopske lezije koje se pojavljuju u akutnom obliku ove bolesti
Karcinom prostate u pasa
Karcinom prostate u domaÄih se životinja pojavljuje praktiÄki samo u pasa, u kojih je razmjerno rijedak. Njegova važnost leži u komparativnom aspektu u usporedbi s ljudima, u kojih je to vrlo Äest tumor. Radi se o izrazito malignom tumoru s nerijetko podmuklom pojavom s obzirom na to da su udaljene metastaze u veÄini sluÄajeva veÄ prisutne prilikom postavljanja dijagnoze. Prognoza je stoga loÅ”a i lijeÄenje se obiÄno ne poduzima. Uzroci koji dovode do njegova razvoja u pasa nisu poznati, dokazano je doduÅ”e da to nije povezano s djelovanjem androgena te da se kastracijom zapravo poveÄava rizik za njegov razvoj. VeÄina autora smatra da bi se u karcinom prostate trebali uz tumore podrijetlom od sekretornog epitela prostate ubrajati i tumori podrijetlom od urotela prostatiÄne uretre. U ovom osvrtu, koristeÄi se jednim sluÄajem iz prakse, opisano je bioloÅ”ko ponaÅ”anje ovoga tumora, njegova prognoza, histogeneza te makroskopske i mikroskopske karakteristike
Hemangiosarcoma of the auricle of the right atrium
Hemangiosarkomi su maligni tumori vaskularnog endotela koji su zbog svoje relativno visoke uÄestalosti i visokog mortaliteta najznaÄajniji u pasa. Najopasniji su hemangiosarkomi uÅ”ke desne srÄane predklijetke jer mogu bez prethodnih kliniÄkih znakova dovesti do fatalne rupture desne pretklijetke i posljediÄne tamponade srca. Ovaj kratki osvrt opisuje osnovnu biologiju i patologiju ovog tumora u pasa, koristeÄi pri tom jedan tipiÄni i ilustrativni primjer iz prakse.Hemangiosarcomas are malignant tumors of the vascular endothelium. These tumors are particularly important in dogs, since in this species they have relatively high incidence and cause high mortality. The most dangerous are hemangiosarcomas arising on the auricle of the right atrium, which, without any previous signs, may cause fatal rupture of the right atrium and subsequent cardiac tamponade. This short review describes the basic biology and pathology of this neoplasm in dogs, using one typical case from practice as an illustrative example
Obstructive urolithiasis and secondary bacterial urethritis and nephritis in a swamp wallaby (Wallabia bicolor)
MokraÄni kamenci relativno su Äesti u veÄine domaÄih životinja. Njihova uÄestalost, te koja Äe se vrsta kamenca razviti, ovisi o životinjskoj vrsti i nizu predispozicijskih Äimbenika. OpÄenito su najÄeÅ”Äe i najvažnije vrste kamenaca u domaÄih životinja silikatni, struvitni, uratni, oksalatni i
ksantinski. S druge strane, spoznaje o mokraÄnim kamencima u klokana relativno su oskudne. Äini se da su najÄeÅ”Äi kamenci u životinja iz roda klokana oni od kalcijeva karbonata ili nekog srodnog spoja s kalcijem. U ovom su osvrtu, koristeÄi se sluÄajem moÄvarnog valabija iz zooloÅ”kog vrta koji je uginuo od posljedica urolitijaze i sekundarne bakterijske infekcije mokraÄnog sustava, s patoloÅ”kog aspekta objaÅ”njeni Äimbenici koji dovode do urolitijaze, vrste urolita te morfologija nastalih lezija.Uroliths are relatively common in most domestic species. Their frequency and type vary significantly in relation to the animal species and various predisposing conditions. Generally, the most common and most important types of uroliths in domestic animals include silica, struvite, urate, oxalate, and xanthine calculi. On the other hand, data about urolithiasis in the animals of the Macropodidae family are relatively scarce. It seems that the most common type of calculi in the Macropodidae family is from calcium carbonate, or some other similar calcium compound. This report describes the pathological aspects of a case of a Zoo-held swamp wallaby that succumbed to urolithiasis and secondary bacterial infection of the urinary system. It underlines the factors that lead to urolithiasis, types of uroliths, and the morphology of lesions in such cases
- ā¦