Tiivistelmä. Glasiomariiniset kerrostumissysteemit tarkoittavat ympäristöjä, joissa jään reuna päättyy mereen, ja joissa muodostuu geneettisesti yhtenäisiä litofasieskokonaisuuksia. Ympäristössä tapahtuu glasiaalivaikutteisia prosesseja, joiden tuloksena syntyy kerrostumia. Kerrostumissysteemit voidaan jakaa jääproksimaaliasemaan, joka sijaitsee lähellä jäätikön reunaa, ja jäädistaaliasemaan, joka sijaitsee kauempana jäätiköstä. Kerrostumissysteemien vaikutus ulottuu laajalti mannerreunuksen ympäristöön ja jopa meren abyssaalisille tasangoille asti. Kerrostumasukkessioiden muodostumiseen ja sedimenttisaantoon vaikuttavat merkittävästi alueelliset ilmasto-olosuhteet.
Glasiaalivaikutteisissa altaissa tapahtuvien merenpinnanvaihteluiden ja jäätikön aseman muutosten vuoksi merelliset allasrakenteet kokevat muutoksia. Muutokset voivat olla eustaattisia eli jäätikön kokoon liittyviä muutoksia, tai glasioisostaattisia eli jään painaman maan kuoren palautumiseen liittyviä muutoksia. Muutokset vaikuttavat myös altaan energiatasoihin, jotka puolestaan vaikuttavat sedimentaatioprosessien tehokkuuteen. Jäätiköstä irtoavilla jäämassoilla on merkittävä ympäristöä ja merenpohjaa muovaava vaikutus etenkin korkeilla leveysasteilla.
Glasiomariinisten prosessien ja kerrostumien sekä glasiaalisten sedimenttisukkessioiden tulkitseminen auttaa ymmärtämään aiempaa jäätiköitymishistoriaa ja menneitä ilmasto- ja paleoympäristöolosuhteita. Kerrostumisprosessien tulkinta on hankalaa, mutta glasiaalisedimentologinen tieto voi auttaa ratkaisemaan tulevaisuuden ympäristöongelmia laajenevilla urbaaneilla alueilla