Latest estimates indicate that world prevalence of anti-HCV reactivity
spans widely from 0.1% in developed country to 13,6% in north Africa,
while in Europe prevalence ranges from 0.1% to 4.9% in some eastern
European countries. Epidemiological studies show, around 170 million
people in world to be chronically infected with hepatitis C virus
(HCV). Preliminary testing of general population and according to the
estimates, Croatia has classified within countries with HCV prevalence
of 1%–2%, and incidence rate of 0.005%. Chronic HCV infection
represents increasingly significant public health problem, especially
when we take in consideration blood donors as a possible source of
infection. Modern transfusion medicine has an assignment to treat
patients with safe and quality blood preparations while minimizing risk
of infection with blood transmitted diseases. In Croatia all blood
donations are mandatory tested for HIV, HCV, HBV and syphilis. Although
posttransfusion hepatitis C (PTHC) is only one of the possible
infections transmitted by blood, there is no reason to be more concern
than in other countries of Western Europe, where risk of HCV
transmission through blood and blood preparations averages from
1:400.000 to 1:800.000. Despite blood testing PTHC is still possible
complication of transfusion treatments in Croatia and worldwide.
Reasons for that are absence of symptoms and clinical signs of
hepatitis C in incubation period of infected blood donors, absence of
ideal test who would detect all cases of infected bloodNajnovije procjene upućuju na to da se svjetska prevalencija
anti-HCV reaktivnosti kreće u široku rasponu, i to od 0,1% u
razvijenim zemljama do 13,6% u sjevernoj Africi. U Europi prevalencija
se kreće od 0,1% do najviše 4,9% u pojedinim zemljama
istočne Europe. Epidemiološka istraživanja
predviđaju da je približno 170 milijuna ljudi u svijetu
kronično inficirano hepatitis C virusom (HCV). Na osnovi
preliminarnih testiranja opće populacije i prema procjenama,
Hrvatska je svrstana u zemlje s nižom HCV prevalencijom (1%
– 2%), te incidencijom od 0,005%. Kronična infekcija HCV-om
sve je važniji javnozdravstveni problem, poglavito kada se radi o
dobrovoljnim davateljima krvi kao mogućim izvorima zaraze.
Zadaća je suvremene transfuziologije liječiti bolesnika
sigurnim i kvalitetnim krvnim pripravcima, a postojeći ostatni
rizik za infekciju krvlju prenosivim bolestima, svesti na najmanju
mjeru. U Hrvatskoj sva se darivanja krvi obvezno testiraju na HIV, HCV,
HBV i sifilis. Poslijetransfuzijski hepatitis C (PTHC) jest krvlju
prenosiva bolest, te je unatoč obveznu anti-HCV testiranju krvi,
još uvijek moguća komplikacija transfuzijskoga liječenja
u nas i u svijetu. U zemljama zapadne Europe rizik za prijenos HCV-a
krvlju i krvnim pripravcima kreće se u prosjeku od 1:400.000 do
1:800.000. Razloga je tomu više: od nepostojanja simptoma i
kliničkih znakova hepatitisa C u davatelja koji se nalazi u fazi
inkubacije, nepostojanja idealnoga testa kojim bi se otkrili
mnogobrojni podtipovi HCV virusa, te – iako u malomu postotku,
postojanje seronegativnih trajnih nositelja virusa koji su
doživotni kliconoše