Syftet med den här uppsatsen är att belysa ett socialpsykologiskt perspektiv på mänskliga rättigheter genom att studera människors agerande på ett sätt som tar hänsyn till sociala normer och bakomliggande motivation till prosocialt beteende. Detta realiseras genom en kvalitativ intervjuundersökning, med sju aktiva volontärer från fem olika välgörenhets- och rättighetsorganisationer i Lund och Malmö, där informanterna berättar om hur de upplever och resonerar om sitt engagemang som volontärer, samt delar med sig av sin syn på det rådande samhällsklimatet, och hur de uppfattar och blir påverkade av sociala normer. Resultaten av intervjuundersökningen analyseras sedan genom socialpsykologen C. Daniel Batsons teori om målinriktad motivation, som används för att undersöka de bakomliggande anledningarna till varför informanterna väljer att agera prosocialt, och genom socialpsykologen Deborah A. Prentices teori om sociala normer, som används för att analysera hur normer påverkar mänskligt beteende och diskutera sambandet mellan sociala normer och förverkligandet av mänskliga rättigheter. Undersökningen visar att informanterna har flera olika mål med sitt engagemang som grundar sig i upprätthållande av moraliska principer och i ökande av sin egen, andras eller en grupps välfärd, vilket motiverar dem till att agera prosocialt. Enligt informanternas uttalanden kan vi se att sociala normer påverkar hur de beter sig och hur de upplever sin omgivning, vilket talar för att norminterventioner är ett kraftfullt verktyg för förverkligandet av mänskliga rättigheter, då de kan användas för att sprida beteenden som harmonierar med dem