Problem/Bakgrund: Sedan narkotikaanvändandet blivit större i Sverige ökar även klyftorna i samhället och utanförskapet för narkotikamissbrukare blir ett faktum. Uppsatsen bygger på en förförståelse att rehabiliterade narkotikamissbrukare ställs utanför samhället. Detta är problematiskt då dessa ska återanpassas i samhället efter avslutat missbruk. Syfte: Att undersöka före detta narkotikamissbrukare och deras återanpassning i samhället. Fokus ligger på deras egna upplevelser av återanpassning. Studien är kvalitativ och baseras på åtta öppna intervjuer med före detta narkotikamissbrukare som har återanpassats i samhället. Den analyseras med hjälp av Pierre Bourdieus teori om habitus och fält, samt Erving Goffmans teorier om jaget och maskerna och stigma. Slutsatser/Resultat: Resultaten visar att intervjupersonerna upplevde ett utanförskap i samhället under sin tid som narkotikamissbrukare. Stödet har varit avgörande under deras återanpassning i samhället. Det stöd som lyfts fram som mest betydelsefullt är det de får från olika verksamheter som bygger på gemenskap och stöttning av likasinnade. De hinder som ses som störst är deras egna känslor och hanterandet av dessa. Den största möjligheten de upplever att de fått under sin återanpassning är att de numera själv kan stötta andra som är på väg från ett narkotikamissbruk