Gašpina mlinica u Solinu prvi se put spominje u dokumentima 1711. godine. Više je puta dograđivana te je u prvoj polovini XX. stoljeća u njoj radilo petnaest mlinskih postrojenja. Mlinovi Gašpinih mlinica pripadali su najrasprostranjenijem tipu dalmatinskih mlinova s vodoravnim mlinskim kolom. Najveći izazov pri obnovi mlinice bila je gradnja mlina (mlinskog postrojenja). Iako su dijelovi mlina poznati i više puta opisani u literaturi, gradnju smo željeli izvesti na tradicijski način i povjeriti graditelju koji je svoje tehničko umijeće naučio usmenom predajom, radeći sa starijima i upijajući njihovo iskustvo. Gospodin Mate Maćo Žura iz Skradina izradio je od hrastovine novi mlin u Gašpinoj mlinici prema svojem iskustvu, bez inženjerskog nacrta. Prateći Maćin rad, zabilježila sam tijek gradnje mlina, a njegovo iskustvo pretočila u arhitektonske crteže i tekst o gradnji mlina ne bih li tako barem dijelom sačuvala umijeće koje nestaje