Croatian Union of Mechanical Engineers and Naval Architects
Abstract
This paper critically presents the codified design of joints in steel truss
girders, according to the latest european norms [1-2] , as contemporary
norms in which this issue is included and processed in detail for the first
time. Rules in [2] are based on simplified analytical models in combination
with experimental research, so the regulations consist of semi-empirical
calculation formulae which are valid in limited conditions. Thus, in
engineering practice it is required to take care of parameters which affect
the global or local behaviour of truss girder such as secondary bending
moments, bending moments resulting from eccentric member joints, and
joint deformability, so this paper gives distinct attention to these effects.
Typical truss girder behaviour modelling modes using finite element
method (FEM) are illustratred so to predict their values, and take them
in the final estimate if needed. The steel truss girder made of hollow
rectangular sections with welded joints is reviewed in detail and numerically
exemplified. The accuracies are compared and recommendations are given
for the application of each model.U radu se kritički sagledava proračun spojeva rešetkastih čeličnih nosača
prema novim europskim normama [1-2], kao suvremenim normama u
kojima se ova problematika prvi put detaljnije kodificira. Pravila u [2]
se baziraju na pojednostavljenim analitičkim modelima u kombinaciji s
eksperimentalnim ispitivanjima, pa se propisi zapravo sastoje od semi-
empirijskih proračunskih izraza koji vrijede u dosta ograničenim uvjetima.
Stoga je u inženjerskoj praksi potrebno voditi računa o parametrima koji
utječu na globalno i lokalno ponašanje rešetkastih nosača, kao što su npr.
sekundarni momenti savijanja i momenti savijanja nastali od ekscentričnih
spojeva štapova te deformacijska sposobnost spojeva, stoga se u ovom
radu posebna pozornost posvećuje upravo tim utjecajima. U tom se smislu
ilustriraju karakteristični načini modeliranja ponašanja rešetkastih nosača
uz pomoć metode konačnih elemenata (MKE) kako bi se mogle procijeniti
njihove vrijednosti i po potrebi uključiti u proračune. Na numeričkom se
primjeru detaljnije razmatra rešetkasti nosač od šupljih pravokutnih profila
i sa zavarenim spojevima, te su uspoređene točnosti i dane preporuke za
primjenu pojedinih modela