Davant la necessitat de produir productes biodegradables que respectin el nostre entorn, els polihidroxialcanoats (PHA) compleixen la funció amb escreix, però també presenten algun problema. Sobretot, pel que fa al seu alt cost de producció. Són plàstics sintetitzats per bacteris que basen la seva producció en cultius purs -aquells que subministren al bacteri nutrients adeqüats i en condicions ambientals concretes-, la qual cosa dificulta la seva posició comercial en comparació amb altres productes sintètics més econòmics, però no biodegradables. Amb la voluntat de solventar aquest hàndicap, l'article següent avalua la possibilitat de treballar amb cultius mixtes enriquits en microorganismes PAO i utilitzant subproductes orgànics. Els microorganismes PAO acumulen matèria orgànica en forma de PHA en ambients sense oxigen. En aquesta línia de treball amb cultius no exènics, es podrà saber si és factible la producció de bioplàstics més econòmics estudiant la composició resultant dels PHA i comparant la quantitat obtinguda amb diferents fonts de carboni. Els resultats semblen positius.Ante la necesidad de producir productos biodegradables que respeten nuestro entorno, los polihidroxialcanoats (PHA) cumplen la función con creces, pero también presentan algun problema. Sobre todo, en cuanto a su alto coste de producción. Son plásticos sintetizados por bacterias que basan su producción en cultivos puros -aquellos que suministran a la bacteria nutrientes adecuados y en condiciones ambientales concretas-, lo que dificulta su posición comercial en comparación con otros productos sintéticos más económicos, pero no biodegradables. Con el objetivo de solventar este handicap, el siguiente artículo evalúa la posibilidad de trabajar con cultivos mixtos enriquecidos en microorganismos PAO y utilizando subproductos orgánicos. Estos microorganismos acumulan materia orgánica en forma de PHA en ambientes sin oxígeno. En esta línea de trabajo con cultivos no exénicos, se podrá saber si es factible la producción de bioplásticos más económicos estudiando la composición resultante de los PHA y comparando la cantidad obtenida con diferentes fuentes de carbono. Los resultados parecen positivos