Intresset för att nyttja våra stränder är stort, samtidigt som de har stor betydelse för växt- och djurliv. Syftet med detta arbete är att ta fram en miljöövervakningsmetod för att belysa hur stor andel av sötvattenstränderna som är exploaterade och följa vissa markanvändningsförändringar över tiden med utgångspunkt i NILS (Nationell övervakning av landskapet i Sverige) befintliga metodik. Vår förhoppning är att studien ska bidra med uppföljningsbara data till miljömålen och indirekt följa efterlevnaden av strandskyddsbestämmelserna. Rapporten beskriver första delen i en metodutveckling som nu fortsätter under 2010. Vår förhoppning är att NILS stickprovsmetodik medger en möjlighet att göra en mer fördjupad analys av miljötillståndet längs våra sötvattensstränder än tidigare framtagna metoder för övervakning av strandexploatering. Den här testade metoden identifierar inte effekter av störningar. Vi har valt att avgränsa arbetet till att enbart omfatta flygbildstolkning. Strandzonen definieras i detta arbete som 100 meter från strandlinjen både upp på land och ut i vattnet. Vi har valt att testa en objektsindelning som skiljer på sjö- och vattendragsstränder liksom på tätorter, tätortsnära och landsbygd. En sjö ska överstiga 1 hektars yta och definitionen av ett vattendrag överrensstämmer med Lantmäteriets GGD. Vi har tagit fram en lista som omfattar 30 kvalitetsklasser av markanvändningar eller exploateringar som förekommer i strandzonen, kompletterat med några punkt- och linjevariabler. Vi har statistiskt testat fördelningarna av objektstyperna och kvalitetsklasserna i NILS-rutorna i tre län, Örebro-, Södermanlands- och Stockholms län. Detta för att kunna uttala sig om hur representativt vårt urval är för hela landskapet. Resultaten visar att det är en stor variation mellan hur mycket stränder det finns i de olika NILS-rutorna och att de 34 NILS-rutor som finns in de tre testlänen troligen är för få för att kunna följa strandexploatering. Särskilt för sjöstränder är materialet mycket heterogent. Testresultaten visar även att det finns för få tätorter i NILS-rutorna och att många av de föreslagna kvalitetsklasserna för markanvändning eller exploatering förekommer sparsamt eller inte i alls i rutorna. Det finns trots detta ändå möjligheter att testa oss fram till en godtagbar objektsindelning med färre kvalitetsklasser under 2010 års arbete