Temat för avhandlingen är de politiska partiernas roll i utformandet av invandringspolitik, och analysens fokus ligger på Spaniens två största partiers inverkan på landets invandringslagstiftning.
Här förs diskussionen om partiernas roll i de västerländska demokratierna, vilka funktioner de fyller men också varför en del påstår att partierna, ideologierna och hela det demokratiska politiska systemet befinner sig i kris (Bell 1975, Dalton, Farrell & McAllister 2011 m.fl). Trots flera decennier av prat om partiernas förfall finns de kvar och utgör fortfarande den klaraste länken mellan folket och policy; folket röstar enligt prefererade vallöften (uttryckta i bl.a. valprogrammen) och det parti eller de partier som vinner valet förutsätts omsätta vallöften till policy enligt den representativa överenskommelsen. Gör partierna det de lovat? Spelar det någon roll vilket parti man röstar på? Does politics matter? Hibbs (1992) partisanteori är entydig i sitt svar: partierna och ideologierna påverkar policyinnehållet, partierna strävar efter att vinna val och förverkliga sina mål, och deras policyförslag stämmer överens med ideologiernas premisser. Via Hartmanns (2014) färska tillämpning av partisanteorin och hans övertygelse om att det är just policy content, inte policy outcome, som ska studeras för att testa teorin, leds avhandlingen in på temat invandringslagstiftning som uttryck för invandrinspolicy content.
Invandringspolitik är en av de mest omdebatterade sakfrågorna i världen under de senaste åren. Avhandlingen tar upp de viktigaste trenderna inom forskningen kring invandringspolitik - vilka faktorer påverkar ett lands invandringspolitik? Vilka aktörer är avgörande för denna? Här ges plats åt Brochmanns (1999) indelning av invandringspolicy i externa och interna kontrollmekanismer, vilka senare används i den kvalitativa analysen av materialet. Idag produceras relativt mycket forskning kring i synnerhet ytterhögerpartier och invandringspolitik, men det verkar råda brist på studier kring mainstream partiernas beteende i frågan (Bale 2008; Schain 2008). Efter en kort genomgång av de viktigaste partiideologierna och en diskussion kring vilken sorts invandringspolitik ett vänster- respektive högerparti förutsätts förespråka, tillämpas teserna om partiernas betydelse på det spanska fallet.
Spanien har tills för några år sedan haft ett i praktiken rådande tvåpartisystem, även om partikartan förändrats drastiskt under senare år. Efter övergången till demokrati efter Francos död 1975 styrdes landet turvis av liberal-konservativa Partido Popular (PP) och socialdemokratiska Partido Socialista y Obrero Español (PSOE). Invandringen har varit en stor sakfråga ända sedan slutet av 1990-talet, med en svacka kring den ekonomiska krisen 2008-2011. Lagstiftningen har präglats av stora förändringar och en till synes klar dragkamp mellan partierna. Detta möjliggör en analys av faktorerna ”partier i maktposition” och ”förändringar i invandringspolicy”, som i många andra länder skulle vara svårare att genomföra p.g.a. oklara koalitioner eller oförändrade lagar. Analysen baserar sig således på de två stora partiernas valprogram 2000-2014 samt förändringar i den så kallade Utlänningslagen (Ley de Extranjería). Kvalitativ innehållsanalys används för att analysera dessa dokument via ett kodningsschema baserat på i huvudsak Brochmanns externa och interna kontrollmekanismer. Med hjälp av dessa kan lagar och valprogram bollas fram och tillbaka för att svara på avhandlingens centrala forskningsfrågor: Finns det klara skillnader mellan partiernas invandringspolitiska linje? Formas invandringspolitiken av det parti som har makten - finns det ett klart samband mellan regeringspartiets vallöften och påföljande förändringar i invandringspolitiken? Det vill säga: does politics matter? Om partierna spelar roll, finns det fler skillnader mellan partiernas policy inom externa eller interna mekanismer? Resultaten av analysen är inte entydiga men lutar mot att tesen om att partierna spelar roll blir bekräftad än en gång