Ungdomsarbetslöshet utgör ett problem i dagens samhälle som kan medföra allvarliga och varaktiga konsekvenser för den enskilde och samhället, både på kort och på lång sikt. Arbetsmarknadspolitiska insatser syftar till att främja ungas etableringsmöjligheter på arbetsmarknaden men kunskapen gällande dess resultat och effekter är begränsad. Utgången i uppsatsen var därför att fokusera på ungdomar som erhållit en anställning efter en tid av arbetslöshet. Syftet var att genom en kvalitativ studie skapa en större förståelse för ungdomars erfarenheter av arbetslösheten samt belysa vilket stöd de fick respektive saknade från de arbetsmarknadsinsatser de deltog i. Uppsatsens frågeställningar var, hur beskriver ungdomarna att deras livssituation påverkades av arbetslösheten? Vilka typer av stöd upplever ungdomarna att de fick från arbetsmarknadsinsatserna och hur var stödet till hjälp? Finns det något stöd ungdomarna saknade från insatserna? I så fall vad? Vi använde en kvalitativ metod och genomförde semistrukturerade intervjuer för att besvara våra forskningsfrågor. Resultatet visade att samtliga ungdomar beskrev hur arbetslösheten hade en negativ inverkan på deras livssituation och påverkade den psykiska hälsan samt vardagen på olika sätt. Vidare erhöll ungdomarna kognitivt stöd, nätverksstöd samt emotionellt stöd i samband med sitt deltagande i olika arbetsmarknadsinsatser. Samtidigt kunde vi urskilja ett paradoxalt förhållningsätt gällande dessa insatser då ungdomarna även saknade meningsfullhet, kontinuitet, tid och engagemang samt en stödjande kontakt