The purpose of the article is to analyze the genesis of the ideas of the pastoral ministry as a spiritual ministry of the priest to his community in different Christian churches. The author determines the features of the realization of power in the pastoral ministry, which is revealed in the work of representatives of Christian thought. The article reveals the contradiction between the need to subordinate the religious community to his pastor and the dangers of abuse of power by the pastor for his own mercenary purposes. The authority in the pastoral ministry is directed not to conquering others, but to spiritual instruction and pacification of one's own desires. In modern social life, the role of church institutions is changing, which leads to the actualization of the social aspects of the pastor's activities.Метою статті є аналіз ґенези ідей пастирства як духовного служіння священика своїй громаді у різних християнських конфесіях. Автор визначає особливості владної реалізації пастирського служіння, що розкриті у творчості представників патристики. У статті розкривається протиріччя між необхідністю підкорення релігійної громади своєму пастирю та небезпеках зловживання владою з боку пастиря у своїх корисливих цілях. Влада у пастирстві спрямовується не на підкорення інших, а на духовні настанови і упокорення власних бажань. у сучасному суспільному житті відбувається зміна ролі церковних інституцій, що приводить до актуалізації соціальних аспектів діяльності пастиря.Целью статьи есть анализ генезис идей пастырства как духовного служения священника своей общине в разных христианских конфессиях. Автор определяет особенности реализации власти в пастырском служении, что раскрыты в творчестве представителей патристики. В статье раскрывается противоречие между необходимостью подчинения религиозной общины своему пастырю и опасностях злоупотребления властью со стороны пастыря в своих корыстных целях. Власть в пастырстве направляется не на покорение других, а на духовные наставления и усмирения собственных желаний. В современной общественной жизни происходит изменение роли церковных институтов, что приводит к актуализации социальных аспектов деятельности пастыря